‫בפרקים הקודמים...‬
‫- אנחנו אמורים לחזור הביתה? - המקום ראוי לפרידה טובה מזו.‬
‫אני אומרת שנערוך מסיבת ענק.‬
‫לחיי הלילה האחרון!‬
‫הראשון שמודה בכך שהוא מרגיש משהו, מפסיד, לא?‬
‫הפסדתי. ניצחת.‬
‫הבית הזה ראה די הרבה מזמוזים.‬
‫באת אליי, התחננת שאתן את ברכתי כדי שתוכל להיות איתה.‬
‫חשבתי שאהבנו זה את זה.‬
‫אהבנו.‬
‫הבטחתי לסוזנה שלא אאבד את הקסם, אבל הוא איננו.‬
‫אימא מתקשר לנייד...‬
‫אימא, אני זקוקה לך.‬
‫הקיץ שבו הפכתי ליפה‬
‫בלי, תתעוררי.‬
‫תתעוררי!‬
‫אימא?‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫את לא זוכרת?‬
‫ביקשת ממני לבוא.‬
‫האמת, השארת לי הודעה והתחננת שאבוא.‬
‫ואז לא ענית כשהתקשרתי בחזרה. המשכתי לנסות כל הלילה.‬
‫מצטערת. נרדמתי.‬
‫קומי, בלי. אנחנו עוזבים.‬
‫לא, אי אפשר.‬
‫- את לא מבינה. - לא, אני לא מבינה.‬
‫כבר כמה ימים שאת משקרת לי!‬
‫ג'רמיה וקונרד היו זקוקים לעזרתי ולא ידעתי איך לספר לך.‬
‫אין שום תירוץ לזה. בכלל.‬
‫אני מקווה שהלילה היה שווה את זה, כי נמאס לי ממך כל כך.‬
‫לא באנו לכאן כדי לערוך מסיבה. זה פשוט קרה. באנו בשביל סוזנה...‬
‫מספיק! אני לא סובלת את זה שהיא שוב התירוץ שלך.‬
‫את לא סובלת אותי, נקודה!‬
‫לא הפסקת לכעוס עליי מאז הלוויה שלה!‬
‫מה את רוצה שאומר?‬
‫שהבכת אותי?‬
‫שהעמדת את עצמך במרכז באותו יום במקום את סוזנה?‬
‫כן! כן! אני יודעת שאת שונאת אותי על זה, בסדר?‬
‫אבל לעולם לא תשנאי אותי כפי שאני שונאת את עצמי.‬
‫בחייך! לא נעשה את זה פה. בואי.‬
‫אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫לא!‬
‫הטעות היחידה שעשיתי הייתה לחשוב שתוכלי לעזור.‬
‫סוזנה לא הייתה סולחת לך על זה שנטשת את הבנים שלה.‬
‫היא לא הייתה מאמינ...‬
‫בלי.‬
‫רוצה חברה?‬
‫אני מצטער על מה שקרה עם לורל.‬
‫הכול בלגן.‬
‫ידעתי שאתה וקונרד דיברתם עליי בסתיו.‬
‫אבל לא היה לי מושג...‬
‫שהוא בא אליך והתחנן לברכתך.‬
‫את מוכנה לא לדבר על זה?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני כל הזמן מנסה לתקן הכול‬
‫ואני רק דופקת הכול.‬
‫זה לא קשור רק אלייך, בלי.‬
‫קונרד ואני כועסים זה על זה בגלל כל מיני דברים.‬
‫כלומר, אני בטוחה שקונרד‬
‫- רק ניסה... - לא.‬
‫אל תגני עליו בפניי. רק הפעם, בבקשה.‬
‫אני לא מגנה עליו.‬
‫מה שאתה חושב שראית אתמול בלילה...‬
‫אתה טועה.‬
‫לא נשאר שום דבר ביני לבין קונרד.‬
‫תמיד יהיה משהו בינך לבין קונרד.‬
‫אולי אימא שלי צדקה.‬
‫אולי... הגיע הזמן שכולנו נחזור הביתה.‬
‫- סטיבן, מה הקטע? - אימא!‬
‫בלי מתקשרת אליי שיכורה ואני נוהגת כל הלילה ומגלה את זה?‬
‫אני שמחה שאימא שלכם לא כאן כדי לראות מה עוללתם לבית שלה.‬
‫אני רוצה שהמקום יהיה מצוחצח,‬
‫ושהחפצים של סוזנה יוחזרו למקומם המדויק.‬
‫אם דבר אחד נשבר או חסר, אני נשבעת באלוהים!‬
‫אימא, לא הזזנו את הדברים שלה.‬
‫זו הייתה דודה ג'וליה. היא רוקנה את הבית, לא אנחנו.‬
‫כדי למכור אותו.‬
‫חשבתי שסוזנה דיברה עם עורכי הדין שלה.‬
‫היא אמרה שפנתה אל ג'וליה לפני שהמצב החמיר.‬
‫רגע, אז למה לא אמרת כלום?‬
‫קונרד היה צריך לגלות משלט "למכירה" במדשאה הקדמית.‬
‫פשוט הנחתי שהן פתרו את זה לפני שסוזנה...‬
‫קוני, אבא שלך יודע?‬
‫מובן שהוא יודע.‬
‫ומובן שהוא לא עשה דבר כדי לעזור לנו.‬
‫לכן הבנים ובלי באו הנה, כדי להגיע לבד להסדר עם דודה ג'וליה.‬
‫ו...?‬
‫ונכשלנו.‬
‫דודה ג'וליה כבר מכרה את הבית למשפחה אחרת. העסקה הושלמה אתמול.‬
‫אבל כמו שאמרת,‬
‫לפחות אימי לא כאן כדי לראות את זה.‬
‫אני יודע שפישלתי.‬
‫וגם בלי. אבל לפחות היא הייתה כאן.‬
‫ברגע שהם הזדקקו לה, היא התייצבה.‬
‫- לא אמרת לאף אחד שזה יקרה. - סטיבן, אני ניסיתי...‬
‫אז תנסי יותר.‬
‫בלי, אנחנו יכולות לדבר?‬
‫אני אתחיל לנקות.‬
‫בלי...‬
‫אני מצטערת.‬
‫מצטערת כל כך.‬
‫לא הייתי צריך להכות אותך.‬
‫מעולם לא הכית אותי בעבר.‬
‫כל מה שאמרת קודם...‬
‫צדקת.‬
‫אני באמת כועסת.‬
‫אני פאקינג כועסת כל כך‬
‫על כמה שזה לא הוגן שבק כבר לא כאן.‬
‫אבל לא נתתי לעצמי להרגיש את זה.‬
‫כי אם אשחרר את זה...‬
‫אז כל הדברים האחרים גם יצוצו.‬
‫חשבתי שאני עושה את הדבר הנכון...‬
‫בכך שאני חזקה בשבילכם.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫הייתי צריכה לתמוך בכם.‬
‫או לתת למישהו לתמוך בי.‬
‫אימא?‬
‫את סולחת לי?‬
‫כן.‬
‫את סולחת לי?‬
‫זו פשוט לא אותה ההרגשה בלעדיה.‬
‫אני יודעת.‬
‫זו ערמת זבל טובה, שם יש עוד ערמת זבל.‬
‫מה?‬
‫אני חייבת לכולכם התנצלות.‬
‫אתם תמכתם זה בזה, ואני לא.‬
‫ואני מתנצלת על כך מעמקי ליבי.‬
‫כולנו טעינו, אימא.‬
‫הטעות הכי גדולה שלי הייתה להאמין שבק וג'וליה‬
‫הגיעו להסכמה בנוגע לבית החוף לפני שהיא נפטרה.‬
‫כנראה מאוחר מכדי לשנות דברים, אבל אני אנסה.‬
‫אנסה לשנות את דעתה של ג'וליה.‬
‫אימא, תודה.‬
‫- תודה, לורל. - אין בעד מה.‬
‫אבל לפני שאימא שלי תגיע,‬
‫כדאי שננסה לגרום למקום הזה להיראות פחות... מחורבן.‬
‫- כן. - כן.‬
‫- כן. - נתחיל.‬
‫אני לא רוצה שתלכי. את יודעת את זה, נכון? זה ברור?‬
‫כשמש, מותק. כן.‬
‫גם אני רוצה שתישארי.‬
‫ואני מעריצה אותך על כך. אני פשוט חושבת שעדיף שאלך.‬
‫נראה לי שזה קטע משפחתי יותר.‬
‫את בטוחה שאת לא מתחמקת מהניקויים?‬
‫מותק, את לא טועה. המקום הזה מגעיל.‬
‫כן.‬
‫רוצה להסיע בחורה לתחנת האוטובוס?‬
‫לתחנת אוטובוס? מה? לא.‬
‫תראי, אם את נוסעת, קחי את המכונית שלי. בסדר?‬
‫אביא את המפתחות.‬
‫בבירור פספסתי משהו, הרבה משהו-הים.‬
‫אבל... האם זה קורה?‬
‫עוד נראה. הוא אובססיבי לגביי, אם זה מה שאת שואלת.‬
‫יש סיכוי שאוכל לשכנע אותך לבוא למחנה?‬
‫גם אם פשוט תופיעי שם, זה לא שהיא תוכל לסלק אותך. בואי.‬
‫את לא הולכת למחנה?‬
‫לא. זה בסדר, טיילור.‬
‫חוץ מזה, יש כל כך הרבה דברים שאנחנו עדיין צריכים לפתור כאן עם הבית.‬
‫היי, אל תדאגי בקשר לבית.‬
‫עשית מספיק. נמצא פתרון.‬
‫זה בסדר. אני רוצה להישאר עד הסוף.‬
‫טוב.‬
‫את תהיי בסדר כאן, מותק?‬
‫כן, הכול בסדר ביני לבין אימא שלי.‬
‫לא, שתינו יודעות שאני לא מדברת על אימא שלך.‬
‫אני רוצה לוודא שאת משגיחה על הלב שלך, לא רק על שלהם.‬
‫כן.‬
‫- כן? - כן.‬
‫- ביי. - תשמרי על עצמך, טוב?‬
‫מלאי דלק כשהמכל יגיע למחצית. ידע מסע בדרכים בסיסי.‬
‫אבל הוא עדיין יהיה חצי מלא.‬
‫רגיל נטול עופרת, נכון?‬
‫נכון, זאת בדיחה!‬
‫פרימיום באוקטן גבוה! החומר הטוב!‬
‫- אלוהים. - יש לנו אורחת.‬
‫זה דם?‬
‫זה פטל דובדבן ושנאפס. אני חושב.ת.‬
‫הקדמת.‬
‫אני גם מפרה את הסכם המכירה שלי.‬
‫מה קרה למקום הזה? זה אסון!‬
‫אלוהים. ילדים, אתם מתישים.‬
‫היי, ג'וליה. תודה שבאת.‬
‫סקיי לא הותיר.ה לי הרבה ברירה.‬
‫אנחנו יכולות לשוחח בזמן שהילדים מנקים?‬
‫טוב.‬
‫אבי נהג לנסות לשכנע אותי לשחות כאן,‬
‫למרות שהוא ידע שאני פוחדת פחד מוות מהמים.‬
‫ג'וליה, אני יודעת שלך ולבק היו בעיות.‬
‫נכון.‬
‫ושהילדים הפכו‬
‫מצב שכבר קשה לך לקשה יותר.‬
‫גם נכון.‬
‫אבל העובדה היא שסוזנה אהבה את הבית הזה‬
‫והבנים מתגעגעים לאימם נואשות,‬
‫ושני הדברים האלה די שזורים זה בזה.‬
‫אני מקווה שתשקלי לסגת מהמכירה.‬
‫היא רצתה לדבר איתך לפני...‬
‫אם סוזנה הייתה רוצה לדבר איתי, היא הייתה מתקשרת.‬
‫במקום, היא שלחה מכתב‬
‫על הקרן.‬
‫כך גיליתי שהסרטן שלה חזר ושהיא...‬
‫לא תשרוד.‬
‫- לא היה הרבה זמן. - היא יכלה להתקשר.‬
‫זו לא שיחה שהיא רצתה לנהל.‬
‫עם אף אחד.‬
‫במכתב, היא אמרה שהיא סומכת עליי שאעשה את הדבר הנכון‬
‫ואשאיר את בית החוף במשפחה.‬
‫איך היא יכולה לצפות לזה כשהמשפחה הזאת לא עשתה למעני את הדבר הנכון?‬
‫הגירושים של ההורים שלך ודאי לא היו קלים.‬
‫זו הייתה מלחמה.‬
‫ואני תמיד נתקעתי באמצע.‬
‫אבא שלי התחתן עם אימי החורגת שישה חודשים אחרי שעזב את אימא שלי,‬
‫בעצם נטש אותנו,‬
‫ובכל קיץ, לפני ששלחה אותי לקאזינס,‬
‫אימא שלי נהגה לומר לי שהתפקיד שלי הוא לגרום לאבא שלי לגלות מספיק אכפתיות‬
‫כדי שימשיך לשלם מזונות.‬
‫זה באמת מבאס.‬
‫ניסיתי לספר לסוזנה על זה, אבל היא סירבה לקבל את זה.‬
‫בק מעולם לא אהבה להתעמק בבלגנים.‬
‫דייזי ביוקנן הקטנה שלנו.‬
‫אבל את בטח יודעת כמה היא אהבה אותך.‬
‫בחייך, לורל.‬
‫לא היה לי מקום בחיים של סוזנה.‬
‫ואפילו לא חדר פנוי אחד בבית הזה.‬
‫לא כשאת ומשפחתך שהיתם כאן במשך חודשים.‬
‫זה היה הבית שלך, נכון?‬
‫שלך ושל סוזנה והילדים?‬
‫הייתם שייכים לו.‬
‫זה לא מה שאמרת? בספר הזיכרונות שלך?‬
‫כשאמרתי שאני ובק היינו כמו אחיות,‬
‫לא רמזתי שלא הייתה לה אחות,‬
‫ומעולם לא התכוונתי לגרום לך להרגיש לא רצויה בבית שלך.‬
‫זו גם לא הייתה כוונתה של בק.‬
‫זה...‬
‫זה לא באשמתך.‬
‫ואם להיות כנה לחלוטין, זו גם לא אשמת סוזנה.‬
‫פשוט...‬
‫להיות כאן, בבית הזה...‬
‫פשוט העלה המון חרא שחשבתי שהתגברתי עליו.‬
‫לא כתבתי לה חזרה.‬
‫ולא נפרדתי לשלום.‬
‫ניסיתי לעלות למטוס להלוויה.‬
‫היה לי כרטיס, אבל לא הייתי מסוגלת.‬
‫אלוהים, חבל שלא השתדלתי יותר לתקן את הדברים איתה.‬
‫לא מאוחר מדי בשביל זה.‬
‫אני...‬
‫החלטתי לבטל את המכירה.‬
‫- יש! - מה?‬
‫בואו לא נחגוג עדיין.‬
‫אנחנו עדיין צריכים לשכנע את אבא שלכם לקנות את הבית מג'וליה.‬
‫תודה.‬
‫- אחרייך. - תודה.‬
‫אני כמעט פוחדת להגיד את זה בקול רם,‬
‫אבל...‬
‫אני מלאת תקווה.‬
‫אימא שלי תמיד הייתה די טובה בלחנך את אבא שלכם.‬
‫תודה שהתקשרת ללורל.‬
‫התכוונתי לומר משהו קודם לכן, אבל אז...‬
‫זה טוב שהיא פה, עוזרת לנו.‬
‫כן.‬
‫נוכל לדבר על ליל אמש?‬
‫בכנות, את אירועי אתמול בלילה...‬
‫אני בקושי זוכרת. לא משנה מה אמרתי...‬
‫צדקת.‬
‫לא הייתי צריך לסיים את הדברים ככה.‬
‫הדבר הדפוק הוא שחשבתי שאני עושה את הדבר הנכון מבחינתך.‬
‫אתה... עברת הרבה.‬
‫אבל זה לא תירוץ.‬
‫ואני שונא את המחשבה...‬
‫שאת נזכרת בלילה שלנו כאן יחד ומתחרטת על מה שעשינו.‬
‫מובן שכואב לחשוב על הלילה ההוא,‬
‫אבל אני לא מתחרטת עליו.‬
‫אני לא מתחרטת על שום דקה מהזמן שהיינו יחד.‬
‫אני...‬
‫אהבתי אותך.‬
‫ואני יודעת שאתה אהבת אותי.‬
‫לו יכולתי להחזיר את הגלגל לאחור, לעשות דברים אחרת, הייתי עושה זאת.‬
‫קונרד, זה בסדר. כלומר, שנינו פגענו זה בזה הרבה.‬
‫ואני לא רוצה לפגוע בך שוב.‬
‫גם אני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫כלומר, אני לא יודעת אם זה משהו שאנחנו יכולים לשלוט בו,‬
‫אבל... אנחנו יכולים לנסות.‬
‫חברים?‬
‫כן. כן, אני אפקח עין.‬
‫תודה.‬
‫ביי.‬
‫אלוהים, מה אני עושה? האם אני משוגעת...‬
‫שאני מוותרת על העסקה הזאת?‬
‫את שפויה לחלוטין.‬
‫אז למרות הכול לא תתכחש.י לי?‬
‫התוכניות שלי התבטלו.‬
‫אני גאה בך.‬
‫הרגשת איך שהרגשת, בלי התנצלות.‬
‫אפילו הסתכנת בזעם שלי,‬
‫אבל אל תהפכ.י את אי ההסכמה איתי להרגל. לא אסבול את זה.‬
‫אל תעשי דברים שיגרמו לי לא להסכים איתך. זה מוזר.‬
‫זה היה... שבוע מוזר.‬
‫אם כי כיפי.‬
‫רגע.‬
‫ספר.י לי הכול.‬
‫טוב... היו ריקודים,‬
‫והכנתי באנג מתפוח.‬
‫ו... חוויתי נשיקה ראשונה.‬
‫- באמת? - שיהיה.‬
‫אלוהים.‬
‫מי?‬
‫אני לא רץ.ה לספר לחבר'ה.‬
‫אשמור את זה בסוד. מבטיחה.‬
‫הוא ממש חנון, והוא אוהב לווייתנים.‬
‫- לווייתנים? - כן.‬
‫מה?‬
‫שלום?‬
‫מה זה?‬
‫את לא נוהגת לבשל.‬
‫חשבתי שתהיה רעב אחרי הנסיעה, אז הכנתי לך ארוחת בוקר... לארוחת צהריים.‬
‫תאכל. הכנתי את הבייקון בדיוק כפי שאתה אוהב. שרוף.‬
‫איפה הילדים?‬
‫לדעתי הם נותנים לנו מרחב‬
‫כדי שאתה ואני נוכל לנהל שיחת מבוגרים על הבית.‬
‫בסדר.‬
‫כן, תודה שבאת עד לכאן כדי לגבות אותי.‬
‫הם לא הקלו עליי.‬
‫לא באתי לגבות אותך.‬
‫באתי כדי לגבות את הבנים.‬
‫אתה לא יכול לתת להם לאבד את הבית, אדם.‬
‫הוא כבר אבוד.‬
‫ג'וליה מכרה אותו.‬
‫למעשה, שיניתי את דעתי.‬
‫היי.‬
‫טוב, בואו נבהיר פה משהו.‬
‫הם לא מאבדים משהו שמלכתחילה לא היה שלי,‬
‫אז אל תהפכי אותי לאיש הרע.‬
‫אני לא עושה את זה. אני מנסה לעזור לך.‬
‫תן למישהו אחר לנסות לפתור בעיה לשם שינוי.‬
‫אז מה, תפתחי את הקרן ותיתני לבנים את הבית במתנה?‬
‫היא לא יכולה. יש לה ילד.ה משלה לחשוב עליו.‬
‫לא אבזבז את הקרן שלהם על הבית,‬
‫והאמת, מפתיע אותי שאת תומכת בזה.‬
‫מתי אי פעם אמרתי את זה?‬
‫אני רוצה שתעביר קצת כסף ותקנה להם אותו.‬
‫מה?‬
‫שווי שוק הוגן, תנאים פתוחים למו"מ.‬
‫אני חושב שאלך עכשיו כי זה לא קורה. סוף הסיפור.‬
‫אתה יודע מה? יש לי שאלה אליך.‬
‫למה הבנים האלה ניסו יותר בשלושת הימים האחרונים להציל את הבית הזה‬
‫ממה שאתה ניסית בשבועות האחרונים?‬
‫- אדם, תקשיב... - תשתקי. אין לך זכות הצבעה.‬
‫סוז גרמה לך להרגיש שהבית בחלקו שלך, אבל הוא לא.‬
‫איזו זכות יש לך לומר חרא כזה?‬
‫קון...‬
‫זה לטובה. באמת חשבת שהפעלת לחץ תשנה את דעתי?‬
‫- סלח לי, אבל לך תזדיין. - בסדר, בואו...‬
‫- סוז לא הייתה רוצה שנריב. - אין לך מושג מה הייתה רוצה!‬
‫איבדת אותה לפני זמן רב.‬
‫אתה לא יכול להתגבר על הצער שלך ולראות מה המשמעות לבנים?‬
‫תראי, חשבתי שיהיה יותר טוב ככה,‬
‫קל יותר לכולם אם נשחרר את המקום הזה.‬
‫קל יותר עבורך.‬
‫כן.‬
‫קשה להיות כאן.‬
‫זה קשה.‬
‫היא בכל מקום כאן.‬
‫היא אהבה אותך.‬
‫ניסיתי להכניס בה קצת היגיון.‬
‫זה לא סוד שמעולם לא הייתי מעריצה שלך,‬
‫אבל היא סירבה להקשיב,‬
‫כי כשבק החליטה משהו, זהו זה.‬
‫היא החליטה לגביך, אדם.‬
‫ולגבי זה שהמקום הזה יהיה מקום מיוחד לילדים שלנו.‬
‫תעשה את הדבר האחרון הזה למענה.‬
‫לורל...‬
‫אבא.‬
‫בבקשה.‬
‫תראי, לא אתן להם להשתמש בקרנות שלהם,‬
‫אבל אם אמכור את הבית בבוסטון, זה ייתן לנו מספיק.‬
‫שניכם גם ככה תהיו רוב הזמן בלימודים, אבל אין לנו כסף לשני הבתים.‬
‫זה באמת מה שאתם רוצים?‬
‫כן.‬
‫אז בסדר.‬
‫היי.‬
‫אני יודע שאתה עצבני עליי בגלל אתמול בלילה.‬
‫אבל...‬
‫כל היום ניסיתי לחשוב על מה לומר לך.‬
‫הייתי צריך לספר לך איך אני מרגיש.‬
‫או איך הרגשתי במשך רוב חיינו, לגבי הכול.‬
‫ג'ר, אני פשוט הנחתי... אני מתכוון...‬
‫נראה שאתה לוקח הכול בקלות.‬
‫אתה לא לוקח שום דבר ללב.‬
‫אבל הייתי צריך... לשים לב יותר, להסתכל טוב יותר.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני לא רוצה להיות הבחור הזה עוד...‬
‫שתמיד מחייך בין אם הוא מאושר או לא.‬
‫זה קשה.‬
‫אתה לא חייב להיות.‬
‫זה היה מטורף, אחי. שאתה ובלי נכנסתם בי באותו לילה.‬
‫זה היה כמעט, ממש מצחיק, אבל...‬
‫זה הגיע לי. הגיע לי הכול.‬
‫דיברנו הבוקר. אני מניח...‬
‫שאנחנו חברים עכשיו.‬
‫אבל אני רציני.‬
‫אני לא רוצה להמשיך לריב איתך.‬
‫אנחנו לא יכולים להמשיך ככה. אנחנו כל מה שיש לנו.‬
‫בסדר, אז נדבר.‬
‫אם חושבים על משהו, אומרים אותו,‬
‫גם אם זה יכאיב או יעצבן את האחר.‬
‫נדבר.‬
‫התקבלתי לסטנפורד.‬
‫מה?‬
‫כן, הגשתי בקשת העברה לפני הרבה זמן, עם אימא.‬
‫לא רציתי לספר לך.‬
‫לא רציתי לספר לך כי לא רציתי שתחשוב שאני נוטש אותך.‬
‫לא אעבור. אישאר בבראון.‬
‫לא אעבור.‬
‫בוא נחזור.‬
‫היי, אני רק רוצה ליידע אתכם שאני נוסע לבוסטון.‬
‫אתחיל לתקתק שם עניינים.‬
‫היי.‬
‫תודה, אבא.‬
‫ואני רק רוצה לומר,‬
‫לשניכם, שאני מצטער.‬
‫אני יודע שלא הייתי האבא הכי טוב והבעל הכי טוב לאימא שלכם.‬
‫תודה שעזרת לנו להציל את הבית של אימא.‬
‫ביי, אבא.‬
‫- סטנפורד בי"ס החלומות שלך. - ג'ר...‬
‫לא אתן לך לוותר על חלומך ולהישאר בבראון,‬
‫כי אתה מנסה להיות בסדר איתי. אתעצבן.‬
‫זה לא... יש עוד.‬
‫למשל?‬
‫הם בטח יבטלו את הקבלה שלי כי אפספס את מבחן הגמר שלי.‬
‫בסדר. אז לא תפספס אותו.‬
‫ג'ר, אין סיכוי שאעבור.‬
‫הבחינות של אסקובר הן כמעט בלתי אפשריות כשאני מעודכן בחומר, אז עכשיו בכלל.‬
‫אז זה אפשרי.‬
‫בוא. נלמד כל הלילה. נכין אותך.‬
‫זאת לא בעיה.‬
‫אתה תצליח.‬
‫אל תסתכל עליי ככה.‬
‫להסתכל עליך כמו מה?‬
‫אולי נכון לעכשיו אין לי כל כך למה להשוות את הנשיקה,‬
‫אבל אני בצוות קם קמרון.‬
‫רשמתי לפניי.‬
‫הילדים התקרבו.‬
‫כן. סקיי באמת פרח.ה כאן.‬
‫הבנים ודאי ישמחו אם תבקרו הרבה.‬
‫אל תדאגי לגביי. אתרחק.‬
‫אני צריכה את העזרה שלך כדי לרסן אותם.‬
‫הם כאלה בלתי אפשריים. עקשנים כפי שסוזנה הייתה.‬
‫לגמרי.‬
‫בסדר, אל תיראו שמחים מדי. אתם לא תיפטרו ממני לנצח.‬
‫ג'וליה, הדודה המרושעת שלכם, עדיין במרחק שיחת טלפון אחת.‬
‫תודה. על הכול.‬
‫אני שמחה שזה הסתדר.‬
‫גם אנחנו צריכים לזוז.‬
‫האמת, תהיתי אם תוכלו להישאר עוד לילה אחד.‬
‫חייבים לעזור לקון ללמוד לבחינת הגמר שלו מחר.‬
‫אחי, אתה יודע שאני בן 18. נכון?‬
‫אני לא צריך רשות מאימא שלי...‬
‫אני צריך רשות מאימא שלי כדי ללמוד.‬
‫לורל, בבקשה? לא ייתנו לי לעבור לסטנפורד אם לא אעבור אותה.‬
‫- כדאי שתעשה יותר מאשר רק לעבור. - כן, גברתי.‬
‫באמת התקבלת?‬
‫כן.‬
‫זה אומר שאצטרך לישון בשק שינה?‬
‫חדר המלון עדיין לרשותנו הלילה. רוצה אותו?‬
‫- ממש! תודה. - מושלם.‬
‫סקיי, מתנת פרידה.‬
‫תודה, קונרד, אדוני.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫- את לא חייבת. - כן. לא, אני יודעת.‬
‫אבל אני גם יודעת כמה סטנפורד חשובה לך.‬
‫- הכרחת אותי לקרוא את החיבור חמש פעמים. - לא נכון.‬
‫- כן נכון. - לא.‬
‫- חמש פעמים. - נכון.‬
‫אני רוצה לעזור.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫זה יהיה הדבר האחרון שאעשה עבור קונרד פישר.‬
‫אכניס אותו לסטנפורד.‬
‫ברגע שייכנס לשם, אולי נוכל סוף סוף להשתחרר זה מזה.‬
‫אתה יודע כמה זמן זה יושב בחוץ?‬
‫אני מותש מכדי לאכול.‬
‫עוד אתעלף על הדלפק הזה.‬
‫גם אני.‬
‫בסדר. קדימה, הגיע הזמן להתחיל ללמוד, בטלנים עצלנים שכמותכם.‬
‫לא, אני עייף מכדי ללמוד. אני חייב תנומה קצרה.‬
‫טוב, גם אני עייפה, אבל כבר אחר הצהריים.‬
‫אנחנו צריכים ללמוד כל הלילה ולצאת ממש מוקדם מחר.‬
‫תזכירו לי מי הזמין אותה?‬
‫אני עובד הכי טוב תחת לחץ.‬
‫בבקשה, בלי? רק שעה אחת?‬
‫בסדר. שעה אחת וזהו.‬
‫את מלאך.‬
‫- לך לפני שאשנה את דעתי. - בסדר.‬
‫לא אתה.‬
‫- לא. בחייך. - אני זקוקה לעזרתך. בוא.‬
‫קום, עור.‬
‫ג'ר מסוגל לישון במהלך צונאמי.‬
‫בוקר טוב, בלס.‬
‫בוקר טוב. כמעט 17:00.‬
‫נתתי לכם לישון עוד חצי שעה. תהיו אסירי תודה.‬
‫אני אסיר תודה.‬
‫בסדר, קדימה.‬
‫בסדר, נלך ללמוד עבור מר סטנפורד.‬
‫בסדר.‬
‫תכייפו.‬
‫- יש! צ'יזבורגרים ממקדונלד'ס? - לא.‬
‫הם חלק מכריע ממערכת התגמול.‬
‫למה הוא מקבל אחד?‬
‫ככה זה יעבוד.‬
‫קונרד לומד, הוא מקבל המבורגר.‬
‫מה איתי?‬
‫קונרד לומד, אתה מקבל המבורגר.‬
‫אז, מערכת תגמול, אה?‬
‫מה עוד אני מקבל?‬
‫רק צ'יזבורגרים.‬
‫בסדר. בואו נעשה את זה!‬
‫אז בואו נראה, יש לי מבחן לתרגול.‬
‫תודה.‬
‫ברצינות, תודה.‬
‫טוב, זה לא נורא מדי.‬
‫בסדר, איפה מערכת הגולג'י?‬
‫- ממש ליד הגרעין. - נכון.‬
‫בראבו! מוכן?‬
‫כן!‬
‫עבודה טובה, חבר'ה.‬
‫שתוק.‬
‫- תודה. - בסדר, השאלה הבאה.‬
‫בסדר, חבר'ה.‬
‫מספיק כדי להגביר את האנרגיה, אבל לא כדי לעייף.‬
‫- בסדר? - לא מבטיחים כלום.‬
‫בסדר, קדימה, ג'ר!‬
‫זמן לקום. בואו נחזור לזה. קדימה.‬
‫אתן לך קצת אנרגיה. פה גדול.‬
‫הנה. בסדר, קדימה.‬
‫קדימה, חבר'ה, עדיין יש לנו מרחק רב לעבור עד שנישן.‬
‫בסדר, טוב. יודעים מה?‬
‫אימי אהבה את השיר הזה.‬
‫דה. קדימה!‬
‫לאן?‬
‫- הפסקות ריקוד חיוניות. - אני לא רוקד. אין מצב.‬
‫- אתה כן. - אני לא רוקד.‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫כן!‬
‫לעולם לא הייתי מדמיינת את זה.‬
‫זה שונה ממה שהיה אילו סוזנה הייתה כאן,‬
‫אבל אני חושבת שהייתה מאשרת.‬
‫זה די קסום לטעמי.‬
‫אתה חושב על מחר?‬
‫כן.‬
‫נוגה הוא עדיין כוכב לכת של הערב.‬
‫זה נותן לי איזו תקווה, או משהו?‬
‫כן, אני חושבת שאתה צריך להרגיש אופטימי.‬
‫פשוט קשה כשאני יודע שפישלתי כל כך.‬
‫מה אם יעיפו אותי מבראון, ואז, אני לא יודע,‬
‫לא ירצו אותי בסטנפורד?‬
‫אז תמצא פתרון.‬
‫כן.‬
‫ו...‬
‫אם תהיה בר מזל מספיק כדי לקבל הזדמנות נוספת...‬
‫אתה תעשה הכול כדי לא לדפוק אותה שוב.‬
‫קונרד, אני צריכה...‬
‫אני צריכה לומר לך משהו...‬
‫אני...‬
‫אני חשה רגשות כלפ...‬
‫אוף.‬
‫די. העורכת שלי מציקה לי לקבל דפים‬
‫וגם לה אני לא נותנת לקרוא כלום.‬
‫בסדר. אבל אני המוזה שלך.‬
‫את תקראי אותו כשהוא יהיה מוכן.‬
‫אז כדאי שתזדרזי. אני לא יודעת כמה זמן נשאר לי.‬
‫- באמת אמרת לי את זה עכשיו? - השעון מתקתק, גברת.‬
‫אני יודעת מה את עושה.‬
‫ספרי, ספרי.‬
‫את מנסה למשוך את זה,‬
‫אבל שום כמות של משאלות לב לא יכולה לשנות את מה שקורה.‬
‫ייקח לך שנים לסיים,‬
‫תהיי חסרת כול, ואני כבר לא אהיה פה.‬
‫אם המכירות שלך לא ירקיעו שחקים כשאמות...‬
‫אני מה זה אתעצבן.‬
‫בכל מקום שבו אהיה.‬
‫לפעמים אני שונאת אותך כל כך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫את מוכנה ללכת?‬
‫כמעט.‬
‫אנחנו רק צריכים לעשות עוד דבר אחד.‬
‫תגידו, "צ'יז!"‬
‫צ'יז!‬
‫- מתה על זה. רוצים לראות? - כן.‬
‫- אוי, לא. - זה חמוד כל כך.‬
‫- רגע, לא. - אוי ואבוי.‬
‫טוב. אמחק את אלה...‬
‫כולן אותו הדבר!‬
‫היי, תודה שבאת, בנאדם.‬
‫ברצינות, זה משמעותי.‬
‫כלומר, הייתי די משמעותי.‬
‫- היית די משמעותי. - כן.‬
‫אתה מתכוון לספר לה?‬
‫כלומר, אני רוצה.‬
‫אני פשוט... לא יודע אם כדאי לי.‬
‫לפני כמה ימים, הייתי מתחנן בפניך שתתרחק ממנה,‬
‫וסביר להניח שהייתי משתמש באלימות פיזית‬
‫אם היית פוגע בשוב.‬
‫זה לא אומר שאעשה את זה. אני רק רוצה שתדע.‬
‫- לא. זה מגיע לי. - כן, ממש.‬
‫אבל, היום, אני...‬
‫אני פשוט מת לחזור הביתה ולראות שוב את טיילור.‬
‫זה רק אומר שאנשים משתנים.‬
‫אם אתה אוהב אותה, גבר,‬
‫תגיד לה איך אתה מרגיש.‬
‫חשבתי שיועיל לכם קפאין בנסיעה לבראון.‬
‫ברצינות?‬
‫את צריכה לסיים את מה שהתחלת.‬
‫זה לא אומר שלא תיענשי על ששיקרת לי שוב ושוב.‬
‫עדיין יהיו לכך השלכות.‬
‫אבל אני גאה בך.‬
‫אני יודעת שגם בק הייתה מתגאה.‬
‫תודה, אימא.‬
‫ג'ר, קונרד, אני באה איתכם!‬
‫- יש! - אני מקדימה.‬
‫תתכונני לשירים.‬
‫- תחזיר אותה ישירות הביתה אחרי המבחן. - ברור.‬
‫עדיין תחזרי לכאן, נכון?‬
‫לא תוכל להיפטר ממני גם אם תנסה.‬
‫בסדר. אני חייב להיפרד מאימא שלך.‬
‫עשית דבר טוב.‬
‫את לא נותנת לי הרבה הזדמנויות לומר את זה, אז לא רציתי לפספס.‬
‫סטיבן!‬
‫תסמכי על תחושת הבטן שלך. זה כל מה שאני אומר. בכל המובנים.‬
‫בסדר. תודה, אני חושבת.‬
‫נו? בתוך כמה זמן נוכל לחזור לכאן?‬
‫אני פנוי בכל עת, אחי.‬
‫כן, ואני לא יוצאת למחנה הכדורעף, אז גם אני פנויה.‬
‫אני צריך ללכת לסיור היכרות בסטנפורד,‬
‫אבל כנראה אוכל לחזור לכאן ביום העצמאות, אולי?‬
‫- ביום העצמאות? - כן.‬
‫מגניב.‬
‫לא. אין לנו זמן. לא.‬
‫אפשר?‬
‫בבקשה.‬
‫קדימה, לזכר הימים הטובים.‬
‫בסדר.‬
‫- קדימה. - תרים את הרגל שלה.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫בלי למים!‬
‫בסדר. הנה.‬
‫שתיים! שלוש!‬
‫אהוי!‬
‫אחריך!‬
‫זהירות!‬
‫- ביי! - ביי-ביי!‬
‫- אוהב אתכם! - סע בזהירות!‬
‫- סע בזהירות! - בהצלחה, קוני!‬
‫תודה!‬
‫לא תשימי... שיהיה.‬
‫אתה חייב לחיות עם השלכות המעשים שלך.‬
‫אני רק אומר שמגבת לא תהרוג אותך.‬
‫- קר לך? - לא, אני בסדר. אני אוהבת שקר.‬
‫אני פשוט צריכה... תודה.‬
‫בסדר.‬
‫אשמיע משהו שישפר את מצב הרוח.‬
‫מנסה ללמוד.‬
‫אידיוטים מזוינים.‬
‫אתה תצליח, אחי.‬
‫כן. זה בסדר אם לא, אבל אני חושבת שאתה כן.‬
‫תודה, חבר'ה. נתראה אחר כך.‬
‫כן.‬
‫אז... מה בא לך לעשות?‬
‫אני יכול להראות לך את פינץ'. זה 15 דקות מכאן.‬
‫היועצת שלך לא אמרה שזו אפשרות בשבילך?‬
‫כן, כן. אני לא מאמינה שזכרת.‬
‫הלאה.‬
‫פינץ' קולג'‬
‫בסדר, אז...‬
‫- אלה המעונות. - טוב.‬
‫ושלוש, שתיים...‬
‫שתי הידיים שלך.‬
‫- זה היה ממש טוב. - היה טוב?‬
‫הצלחת.‬
‫אני לגמרי מסוגלת.‬
‫חנות ספרים פינץ' קולג'‬
‫בסדר. מוכנה?‬
‫פינץ' קולג'‬
‫יש דבר אחד שאני ממש רוצה לראות.‬
‫נחמד!‬
‫מדמיינת גביע עם השם שלך?‬
‫אולי.‬
‫בוא.‬
‫בלי, אני לא יודע אם אנחנו אמורים...‬
‫בחייך, תחיה קצת.‬
‫כן, נכון.‬
‫תראה את כל האליפויות האלה.‬
‫את ממש מתגעגעת למשחק, נכון?‬
‫סוג של.‬
‫בלי.‬
‫ממש כן.‬
‫לעולם לא אהיה סופר גאונה כמו סטיבן,‬
‫אבל אני פשוט מרגישה שכדורעף היה משהו שהייתי ממש טובה בו.‬
‫את באמת ממש טובה בו.‬
‫ואם באמת תרצי,‬
‫תוכלי לשחק פה.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אשאל את המאמנת שלי‬
‫אם יש דרך כלשהי שאוכל לחזור לקבוצה.‬
‫אתחנן לרחמיה.‬
‫די קשה לעמוד בפנייך.‬
‫ובאופן אנוכי, גם אני הייתי רוצה לראות אותך משחקת פה.‬
‫בכנות, אני יכולה לראות את עצמי כאן.‬
‫שנינו מתרוצצים בקמפוס.‬
‫אתה בא לכל המשחקים שלי.‬
‫מפגשי לימוד בשעות לילה מאוחרות.‬
‫פיצה ב-2:00 בבוקר.‬
‫נכון?‬
‫אנחנו צריכים לחזור.‬
‫כן. בסדר.‬
‫אי פעם תיתן לי הזדמנות שנייה?‬
‫בלי, אם אתאהב בך שוב...‬
‫לא נראה לי שאעמוד בזה אם תשני את דעתך כמו בפעם הקודמת.‬
‫לא אעשה את זה.‬
‫הפעם זה שונה.‬
‫במה?‬
‫אתה ואני, כלומר...‬
‫אנחנו לא אותם אנשים שהיינו.‬
‫התבגרנו.‬
‫חלמתי במשך חלק גדול מחיי‬
‫על איך תיראה זוגיות עם קונרד.‬
‫אבל...‬
‫חלומות הם לא אמיתיים. כלומר...‬
‫ועכשיו אני רוצה משהו אמיתי.‬
‫אני רוצה... אני רוצה אותך.‬
‫בלי...‬
‫אתה עדיין...?‬
‫כן. כן, אני עדיין.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬
‫בקרת כתוביות: שקד הרטמן‬