Az előző részek tartalmából...
-Akkor most haza kéne mennünk? -Ez a hely ennél jobb búcsút érdemel.
Azt mondom, szervezzünk bulit!
Az utolsó estére!
Aki először bevallja az érzéseit, az veszít.
Vesztettem. Nyertél.
Elég sok csókolózás történt már itt.
Eljöttél hozzám. Az áldásomat kérted, hogy vele lehess.
Azt hittem, szeretjük egymást.
Szerettük is.
Megígértem Susannah-nak, hogy nem veszítem el a varázslatot, de vége.
ANYA HÍVÁS INDÍTÁSA
Anyu, szükségem van rád.
A NYÁR, AMIKOR MEGSZÉPÜLTEM
Belly, kelj fel!
Ébresztő!
Anya?
Mit keresel itt?
Nem emlékszel?
Te kérted, hogy jöjjek.
Hagytál egy üzenetet, amiben könyörögsz, hogy jöjjek.
De nem vetted fel, amikor visszahívtalak. Egész éjjel próbálkoztam.
Sajnálom. Elaludtam.
Kelj fel, Belly! Elmegyünk.
Azt nem lehet.
-Te ezt nem érted. -Nem, tényleg nem.
Napok óta hazudsz nekem!
A fiúknak segítség kellett, és nem tudtam, hogy mondjam el neked.
Erre nincs mentség. Egyáltalán.
Remélem, megérte a tegnap este, mert végeztem veled.
Nem bulizni jöttünk ide. Csak megtörtént. Susannah miatt jöttünk...
Hagyd abba! Nem bírom elviselni, ha még egyszer kifogásként használod.
Te engem nem bírsz elviselni.
A temetése óta haragszol rám!
Mit akarsz, mit mondjak?
Hogy szégyent hoztál rám?
Elérted, hogy rólad szóljon az a nap, Susannah helyett?
Igen! Tudom, hogy utálsz érte, oké?
De nem annyira utálsz, mint ahogy én utálom magam.
Ugyan! Ezt nem itt csináljuk. Menjünk!
Nem megyek sehova.
Nem!
Az egyetlen hiba, amit elkövettem, az volt, hogy azt hittem, segíthetsz.
Susannah sosem bocsátaná meg neked, hogy elhagytad a fiait.
Ő soha...
Belly!
Akarsz egy kis társaságot?
Sajnálom, ami Laurellel történt.
Minden olyan zűrzavaros.
Tudtam, hogy te és Conrad beszéltetek rólam ősszel.
De fogalmam sem volt róla,
hogy az áldásodért ment.
Tényleg nem tudtad?
Sajnálom.
Próbálok mindent rendbe hozni,
de folyton elcseszem.
Nem csak rólad van szó, Belly.
Conrad és én sok minden miatt haragszunk egymásra.
Biztos vagyok benne, hogy Conrad csak...
-Ő csak megpróbálta... -Ne!
Ne védd meg előttem, kérlek, csak most az egyszer ne!
Nem védem.
Bármit is hittél, hogy látsz tegnap este,
tévedsz.
Semmi sincs köztünk Conraddel.
Mindig lesz valami köztetek Conraddel.
Talán anyámnak igaza van.
Talán itt az ideje, hogy mindannyian hazamenjünk.
-Steven, mi a fene történt? -Anya!
Belly részegen felhív, egész éjjel vezetek, és ez fogad?
Örülök, hogy anyád nincs itt, hogy lássa, mi lett a házzal.
Takarítsátok ki!
És Susannah dolgait tegyétek vissza pontosan oda, ahol voltak!
Ha egy dolgot is összetörtök, nagyon megbánjátok!
Nem mi vittük el a cuccait.
Julia néni volt. Ő ürítette ki, nem mi.
Hogy eladja.
Azt hittem, Susannah beszélt az ügyvédeivel.
Megkereste Juliát, mielőtt a dolgok rosszra fordultak.
Miért nem mondtál semmit?
Condrad úgy tudta meg, hogy eladó tábla volt a kertben.
Feltételeztem, hogy megoldották, mielőtt Susannah...
Connie, apád tudja?
Persze, hogy tudja.
És persze, hogy semmit sem segít nekünk.
Ezért jöttek ide a srácok és Belly, hogy kitaláljanak valamit Julia nénivel.
És?
Kudarcot vallottunk.
Julia néni már eladta a házat. Az adásvételt tegnap véglegesítették.
De ahogy mondtad,
anyám legalább ezt már nem láthatta.
Tudom, hogy elcsesztem.
És Belly is. De ő legalább itt volt.
Amint szükségük volt rá, ő itt volt.
-Senkinek sem mondtad, hogy ez lesz. -Próbáltam...
Próbáld jobban.
Belly, beszélhetnénk?
Elkezdek takarítani.
Belly...
Sajnálom.
Annyira sajnálom.
Nem kellett volna megütnöm téged.
Még sosem csináltál ilyet.
Minden, amit korábban mondtál...
Igazad volt.
Dühös voltam.
Annyira rohadtul mérges voltam,
hogy milyen igazságtalan, hogy Beck már nincs itt.
De nem engedtem meg magamnak az érzést.
Mert ha megengedem...
Akkor az összes többi dolog is feljön.
Azt hittem, helyesen cselekszem,
ha erős maradok miattatok.
De tévedtem.
Mellettetek kellett volna állnom.
Engedni, hogy valaki mellettem legyen.
Anya?
Megbocsátasz nekem?
Igen.
Megbocsátasz nekem?
Semmi sem olyan nélküle.
Tudom.
Ott egy kupac szemét, és ott egy másik.
Mi van?
Tartozom nektek egy bocsánatkéréssel.
Ti ott voltatok egymásnak, én pedig nem.
És ezt nagyon sajnálom.
Mind követtünk el hibákat, anya.
A legnagyobb az volt, hogy bíztam benne, hogy Beck és Julia
meg tudtak állapodni a házról a halála előtt.
Valószínűleg túl késő változtatni a dolgokon, de megpróbálom.
Hátha rá tudom venni Juliát, hogy meggondolja magát.
Köszönöm, anya!
-Köszönöm, Laurel! -Szívesen.
Mielőtt anyám ideér,
próbáljunk kitakarítani, hogy ne nézzen ki ez a hely ennyire... gázul.
-Jó. -Rendben.
-Igen. -Csináljuk!
Nem akarom, hogy elmenj. Ugye tudod? Érthető?
Igen, bébi, kristálytiszta.
Én is azt szeretném, ha maradnál.
És imádlak érte. De szerintem jobb, ha elmegyek.
Ez inkább családi dolog.
Biztos, hogy nem a takarítást akarod megúszni?
Nem tévedsz. Ez a hely undorítóan néz ki.
Igen.
Nem akarsz elvinni a buszpályaudvarra?
A buszpályaudvarra? Mi? Nem.
Ha menni akarsz, használd a kocsimat! Oké?
Hozom a kulcsokat.
Egyértelmű, hogy lemaradtam pár dologról.
Akkor ez most...
Majd meglátjuk. Odáig van értem, ha ezt kérdezed.
Nem tudlak rávenni, hogy gyere a táborba?
Ha csak megjelensz, nem rúghat ki. Gyere el!
Nem mész a táborba?
Nem. Semmi baj, Taylor.
Különben is, annyi dolgot kell még megoldani a házzal kapcsolatban.
Ne aggódj a ház miatt!
Már eleget tettél. Meg fogjuk oldani.
Nem gond. Végig akarom csinálni.
Oké.
Minden rendben lesz itt, bébi?
Igen, anyával kibékültünk.
Mindketten tudjuk, hogy nem anyádról beszélek.
Tudni szeretném, hogy a saját szívedre is vigyázol-e, nem csak az övékre.
Igen.
-Igen? -Igen.
-Oké. -Vigyázz magadra, oké?
Tankolj, amikor már félig üres! Egyes számú szabály.
De akkor még félig tele lesz.
Sima ólommentes kell, ugye?
Oké, ez csak vicc volt.
Magas oktánszámú prémium kell! Az a jó!
-Ó, istenem! -Látogatónk van.
Az ott vér?
Sör és meggylé.
Korán jöttél.
És épp megszegem az adásvételi szerződésemet.
Mi történt ezzel a hellyel? Katasztrófa.
Istenem! Nagyon fárasztóak vagytok.
Szia, Julia! Kösz, hogy eljöttél!
Skye nem sok választást hagyott nekem.
Beszélhetnénk, amíg a gyerekek takarítanak?
Oké.
Apám próbált rávenni, hogy ússzak itt kint,
pedig tudta, hogy rettegek a víztől.
Julia, tudom, hogy Beckkel nem jöttetek ki jól.
Így van.
És hogy a gyerekek csak megnehezítettek
egy eleve nehéz helyzetet.
Ez is igaz.
De az a helyzet, hogy Susannah imádta ezt a házat,
és a fiúknak hiányzik az anyjuk.
És ez a két dolog most nagyon összekavarodott.
Szeretném, ha megfontolnád, hogy mégsem adod el.
Susannah beszélni akart veled erről.
Ha beszélni akart volna velem, felhívott volna.
Helyette küldött egy levelet
a vagyona elosztásáról.
Innen tudtam meg, hogy kiújult a rákja,
és nem fogja túlélni.
-Nem volt sok idő. -Telefonálhatott volna.
Nem volt kedve beszélgetni erről.
Senkivel sem.
A levélben azt írta, bízik benne, hogy helyesen cselekszem,
és megtartom a nyaralót a családnak.
Hogy várhatta ezt tőlem, amikor ez a család soha nem tett velem semmi jót?
A szüleid válása nem lehetett könnyű.
Háború volt.
És mindig én álltam a közepén.
Apa elvette a mostohaanyámat hat hónappal azután, hogy elhagyta anyát,
elhagyott minket,
és minden nyáron, mielőtt elküldtek Cousinsba,
anya azt mondta, hogy az a feladatom, hogy biztosítsam, apám törődjön velem,
hogy fizesse tovább a gyerektartást.
Ez tényleg szívás.
Próbáltam elmondani Susannah-nak, de nem akarta elhinni.
Beck soha nem szeretett a zűrös dolgokat.
A mi kis Daisy Buchananunk.
De tudnod kell, hogy nagyon szeretett téged.
Ugyan, Laurel.
Számomra nem volt hely Susannah életében.
Konkrétan egy szobája sem volt nekem ebben a házban.
Pláne, hogy te állandóan itt voltál a családoddal.
Ez a ti helyetek volt, nem igaz?
A tied, Susannah-é és a gyerekeké.
A tietek volt.
Nem így fogalmaztál a könyvedben?
Azt írtam, szinte testvérek voltunk,
de nem azt akartam mondani, hogy nincs testvére.
Nem akartam, hogy ne érezd magad otthon a saját házadban.
És szerintem Beck sem.
Ez...
Ez nem rajtad múlt.
És ha rohadt őszinte akarok lenni, akkor nem is Susannah-n.
Csak az...
hogy itt vagyok, ebben a házban,
sok mindent felkavart bennem, amiről azt hittem, már mögöttem van.
Végül nem írtam neki vissza.
Végül nem búcsúztam el tőle.
Próbáltam felszállni a gépre, hogy eljöjjek a temetésre.
Megvolt a jegyem is, de nem tudtam megtenni.
Jobban kellett volna igyekeznem, hogy helyre hozzam a dolgokat.
Még most sincs késő.
Én...
úgy döntöttem, nem adom el.
-Ez az! -Hogy?
Még ne ünnepeljünk.
Meg kell győznünk az apátokat, hogy vegye meg a házat Juliától.
Köszönöm!
-Csak utánad. -Köszönöm!
Szinte félek kimondani hangosan,
de...
kezdek bizakodni.
Anya mindig is jó volt apád helyrerakásában.
Köszönöm, hogy felhívtad Laurelt!
Korábban is mondani akartam, de...
Jó érzés, hogy itt van, segít nekünk.
Igen.
Oké.
Beszélhetünk a tegnap estéről?
Őszintén, a tegnap este...
elég homályosra sikeredett. Bármit is mondtam...
Igazad volt.
Nem kellett volna így véget vetnem a dolgoknak.
Az a durva, hogy azt hittem, helyesen cselekszem.
Te... Sok mindenen mentél keresztül.
De ez nem mentség.
A gondolatát is utálom,
hogy megbántad, amit tettünk azon az éjszakán, amit együtt töltöttünk.
Persze, hogy fáj, ha arra az éjszakára gondolok.
De nem bántam meg.
Nem bánom egyetlen együtt töltött percünket sem.
Én...
szerettelek.
És tudom, hogy te is szerettél engem.
Ha visszamehetnék az időben, máshogy csinálnám a dolgokat.
Conrad, semmi baj. Mindketten sokat bántottuk egymást.
De én soha többé nem akarlak bántani.
Én se téged.
Nem tudom, hogy tehetünk-e ellene valamit,
de... megpróbálhatjuk.
Barátok?
Igen, nyitva tartom a szemem.
Köszönöm!
Viszlát!
Úristen, mit csinálok? Megőrültem,
hogy elállok ettől az adásvételtől?
Teljesen épelméjű vagy.
Akkor mégsem fogsz kitagadni?
Vedd úgy, hogy azt a tervemet töröltem!
Büszke vagyok rád.
Megélted az érzéseidet, mentegetőzés nélkül.
Még a haragomat is megkockáztattad.
De ne csinálj belőle rendszert! Nem fogom eltűrni.
Akkor ne csinálj olyan dolgokat, hogy ne kelljen egyetértenem veled. Fura.
Ez egy... fura hét volt.
De mókás is.
Várj!
Állj!
Mondj el mindent!
Nos, volt egy kis tánc,
és csináltam egy almás bongot.
És... Megvolt az első csókom.
-Tényleg? -Hát, igen.
Istenem!
Kivel?
Nem mondhatom el, anya.
Titokban fogom tartani. Megígérem.
Szuper kocka, és imádja a bálnákat.
-A bálnákat? -Igen.
Micsoda?
Helló!
Mi ez?
Te nem szoktál főzni.
Gondoltam, éhes leszel az út után, ezért csináltam neked reggelit... ebédre.
Egyél! A szalonnát úgy készítettem, ahogy szereted, elégetve.
Hol vannak a gyerekek?
Szerintem teret adnak nekünk,
hogy te és én beszélgethessünk a házról.
Oké.
Igen, kösz, hogy eljöttél, hogy kiállj mellettem.
Nem könnyítik meg a dolgomat.
Nem azért vagyok itt, hogy téged támogassalak.
Hanem azért, hogy a srácokat.
Nem hagyhatod, hogy elveszítsék ezt a házat.
Nos, már megtörtént.
Julia eladta.
Igazából meggondoltam magam.
Szia!
Oké, akkor tisztázzunk valamit!
Ez a kezdetektől fogva nem rajtam múlt,
szóval ne tegyetek meg bűnbaknak!
Nem ez a célom. Segíteni szeretnék.
Hagyd, hogy valaki más oldja most meg a problémát!
Felbontjátok a pénzügyi alapot, és a srácoknak adjátok a házat?
Nem teheti. Neki is van gyereke, akire gondolnia kell.
Nem fogom elpazarolni a pénzüket.
És őszintén meglep, hogy te ezt támogatod.
Mikor mondtam én ilyet?
A pénzeidet átszervezhetnéd, hogy megvedd nekik.
Hogyan?
Tisztességes piaci ár, alkuképes feltételek.
Azt hiszem, most megyek, mert ez nem fog megtörténni. Ennyi.
Tudod mit? Lenne egy kérdésem hozzád.
Miért van az, hogy a srácok többet tettek a házért az elmúlt három napban,
mint te az elmúlt hetekben?
-Adam, hallgass... -Fogd be! Nincs szavazatod.
Suze azt éreztette veled, hogy ez a ház a tiéd, de nem az.
Miért mondasz ilyen baromságokat?
Con...
Így lesz a legjobb. Azt hitted, hogy rá tudsz erre venni?
-Bocsáss meg, de cseszd meg! -Oké, csak...
-Suze nem akarná, hogy harcoljunk. -Fogalmad sincs, mit szeretne.
Már rég elvesztetted.
Nem tudsz túljutni a gyászon, és észrevenni, mit jelent a fiúknak?
Nézd, azt hittem, így lesz a legjobb,
ha elengedjük ezt a helyet.
Csak neked lenne könnyebb.
Igen.
Nehéz itt lenni.
Nehéz.
Mindenhol ott van.
Szeretett téged.
Próbáltam beszélni vele.
Nem titok, hogy nem voltam a legnagyobb rajongód,
de nem hallgatott rám.
Mert amikor Beck eldöntött valamit, az úgy volt.
Ő melletted döntött, Adam.
És amellett, hogy a házat különlegessé tegye a gyerekeinknek.
Tedd meg ezt az utolsó dolgot érte!
Laurel...
Apu...
Kérlek!
Nem hagyom, hogy hozzányúljanak a pénzükhöz.
De ha eladom a bostoni házat, az elég lenne.
Mindketten az iskolában lesztek úgyis, de nem engedhetjük meg mindkét házat.
Tényleg ezt akarjátok?
Igen.
Rendben.
Hé!
Tudom, hogy még mindig dühös vagy a tegnapi miatt.
De...
Egész nap azon gondolkodtam, mit mondhatnék neked.
El kellett volna mondanom, hogy érzek,
vagy hogy éreztem magam életünk nagy részében.
Jere, én csak feltételeztem... Úgy értem...
Úgy tűnik, neked minden olyan könnyű.
Elbírsz minden teherrel.
De jobban kellett volna figyelnem rád.
Sajnálom.
Nem akarok többé az a srác lenni,
aki mindig mosolyog, ha boldog, ha nem.
Nehéz így tenni.
Nem is kell.
Kemény volt tegnap, te és Belly egyszerre estetek nekem.
Majdnem vicces volt, de...
Megérdemeltem. Az egészet.
Ma reggel beszéltünk. Szerintem...
Most már barátok vagyunk.
De komolyan mondom.
Nem akarok tovább veszekedni veled.
Nem folytathatjuk így tovább. Csak mi vagyunk egymásnak.
Rendben, akkor beszélgessünk!
Ha valami eszünkbe jut, akkor kimondjuk.
Akár fáj, akár feldühítjük vele egymást.
Beszéljünk róla!
Bejutottam a Stanfordra.
Hogy?
Jelentkeztem, hogy átvegyenek, még anyával.
Nem akartam elmondani.
Nem akartam elmondani, mert nem akartam, hogy azt hidd, elhagylak.
De nem megyek el. A Brownon maradok.
Nem megyek el.
Menjünk vissza!
Csak szólni akartam, hogy megyek Bostonba.
Elkezdem intézni a dolgokat.
Hé!
Kösz, apa!
És csak azt akarom mondani,
mindkettőtöknek, hogy sajnálom.
Tudom, hogy nem én voltam a legjobb apa, és anyátoknak sem a legjobb férje.
Köszi, hogy segítettél megmenteni anya házát!
Szia, apa!
-A Stanford az álmaid iskolája. -Jere...
Nem hagyom, hogy feladd, és a Brownon maradj,
mert próbálsz jót tenni velem.
Nem csak... Más is van még.
Micsoda?
Tuti visszavonják az átvételemet, ha kihagyom a vizsgáimat.
Király. Akkor nem hagyod ki.
Jere, kizárt, hogy átmenjek.
Escobar vizsgái szinte lehetetlenek, még akkor is, ha tanulsz.
De nem lehetetlen.
Egész este tanulni fogunk rá, felkészítünk.
Nem probléma.
Menni fog.
Ne nézz így rám!
Hogy nézek rád?
Lehet, hogy nincs sok összehasonlítási alapom csók terén,
de most már én is Cam Cameron rajongója vagyok.
Tudomásul vettem.
A srácok közel kerültek egymáshoz.
Igen. Skye teljesen kinyílt itt.
A fiúk imádnák, ha gyakrabban jönnétek.
Miattam nem kell aggódnod. Én távol maradok.
Szükségem van a segítségedre a fegyelmezésben.
Annyira lehetetlenek. Makacsok, amilyen Susannah.
Abszolút így van.
Jól van, ne örüljetek túlzottan! Nem szabadultok meg tőlem örökre.
A gonosz Julia nénikétek csak egy telefonhívásnyira van.
Köszi mindent!
Örülök, hogy sikerült.
Nekünk is mennünk kéne.
Igazából, azon gondolkodtam, maradnátok még egy éjszakára?
Segítenünk kell Connak a holnapi vizsgára.
Haver, tudod, hogy 18 vagyok. Igaz?
Nem kell anyám engedélye...
Szükségem van anya engedélyére a tanuláshoz.
Laurel! Nem vesznek át a Stanfordra, ha nem csúszok át a vizsgán.
-Remélem, nem egyszerűen átcsúszol! -Igenis!
Tényleg bejutottál?
Igen.
Ez azt jelenti, hogy hálózsákon kell aludnom?
Még megvan a motelszoba. Akarod?
-Hogy a fenébe ne! Köszi! -Tökéletes.
Skye, egy kis búcsúajándék.
Köszönöm, Conrad, uram.
Részemről az öröm.
-Nem kell ezt tenned. -Igen. Nem, tudom.
De azt is tudom, milyen sokat jelent neked a Stanford.
-Ötször nézetted át velem az esszédet. -Nem is.
-De igen. -Nem.
-Ötször -Tényleg.
Segíteni akarok.
Oké.
Köszi.
Ez lesz az utolsó dolog, amit Conrad Fisherért teszek.
Bejuttatom a Stanfordra.
Ha egyszer ott lesz, talán végre elengedhetjük egymást.
Tudod, hogy az mióta áll itt?
Túl kimerült vagyok enni.
El tudnék aludni ezen a pulton.
Én is.
Jól van. Itt az ideje, hogy elkezdj tanulni, lustaság.
Ne! Túl fáradt vagyok a tanuláshoz. Kell egy kis pihi.
Én is fáradt vagyok. De már délután van.
Egész éjjel tanulnunk kell, és holnap nagyon korán indulunk.
Őt ki hívta meg?
Nyomás alatt dolgozom a legjobban.
Kérlek, Belly? Csak egy órát?
Rendben. Egy óra, de ennyi.
Te egy angyal vagy.
-Menj, mielőtt meggondolom magam! -Oké.
Te nem!
-Ne már! -Szükségem van a segítségedre. Gyere!
Ébresztő!
Jere úgy alszik, mint a bunda.
Jó reggelt, Bells!
Jó reggelt! Majdnem 5 van.
Hagytam, hogy aludjatok még egy fél órát. Legyetek hálásak!
Hálás vagyok.
Jól van, menjünk!
Rendben, menjünk tanulni Mr. Stanforddal!
Rendben.
Van egy kis meglepim...
-Ez az! Sajtburgerek? -Ne!
Ezek a jutalmazási rendszer kritikus részét képezik.
Ő miért ehet egyet?
A következőképpen működik.
Conrad tanul, kap egy hamburgert.
És velem mi lesz?
Ha Conrad tanul, te is kapsz egyet.
Szóval, jutalmazási rendszer?
Mit kapok még?
Csak a sajtburgert.
Jól van. Kezdjük!
Lássuk csak, van egy gyakorló tesztem.
Köszönöm!
Komolyan, köszönöm.
Oké, ez nem is olyan rossz.
Oké, hol van a Golgi-készülék?
A sejtmag mellett.
Bravó! Kész?
Ó, igen!
Szép munka volt!
Fogd be!
-Köszönöm! -Rendben, következő kérdés.
Jól van, srácok.
Csak annyit, hogy felfrissüljetek, de ne fáradjatok ki.
-Oké? -Nem ígérek semmit.
Jól van, gyerünk, Jere!
Ideje felkelni. Folytassuk a tanulást!
Adok egy kis energiát. Nyisd ki!
Tessék! Oké, folytatjuk.
Gyerünk srácok, odébb van még az alvás.
Rendben. Tudjátok mit?
Anya imádta ezt a dalt.
Gyere már!
Hová?
-A táncszünetek fontosak. -Én nem táncolok.
-De igen. -Én nem táncolok.
Oké.
Gyerünk!
Gyere már!
Ez az!
Ezt soha nem tudtam volna elképzelni.
Annyira más, mintha még itt lenne Susannah.
De szerintem helyeselné.
Ez elég varázslatosnak tűnik nekem.
A holnapra gondolsz?
Igen.
A Vénusz még mindig az Esthajnalcsillag.
Valamiféle reményt ad nekem, vagy ilyesmi.
Igen, szerintem optimistának kellene lenned.
Csak nehéz a tudat, hogy mennyire elcsesztem.
Mi van, ha kirúgnak a Brownról, és aztán, nem is tudom,
a Stanfordon sem akarnak?
Akkor majd kitalálsz valamit.
Igen.
És...
Ha elég szerencsés vagy, hogy kapj még egy esélyt...
Mindent megteszel majd, hogy ne cseszd el újra.
Conrad, muszáj...
El kell mondanom valamit.
Nekem...
Érzek valamit...
Istenem.
Ne! A szerkesztőm további oldalakat követel,
de neki sem hagyom, hogy beleolvasson.
Oké. De én a múzsád vagyok.
Majd elolvasod, ha kész lesz.
Akkor jobb, ha sietsz. Nem tudom, mennyi időm van még hátra.
-Tényleg ezt mondtad? -Ketyeg az óra, kisasszony.
Tudom, hogy mit csinálsz.
Akkor mondd el!
Megpróbálod elnyújtani.
De semmiféle mágikus gondolkodás nem változtathat a történteken.
Ha sokára leszel készen,
te nincstelen leszel, én pedig már régen halott.
Ha az eladásaid nem emelkednek az egekbe, amikor meghalok,
akkor nagyon mérges leszek.
Bárhol is leszek.
Néha annyira utállak.
Én is szeretlek.
Készen állsz az indulásra?
Majdnem.
Csak meg kell tennünk még valamit.
Mondjátok, csíz!
Csíz!
-Imádom. Megnézitek? -Igen.
-Ó, ne! -Nagyon jó lett.
-Várj, ne! -Jaj, ne!
Jó. Törlöm azokat...
Ezek mind egyformák!
Kösz, hogy itt vagy, haver!
Komolyan, sokat jelent.
Igen, elég nagy segítség voltam.
-Az voltál. -Igen.
Elmondod neki?
Szeretném.
Csak nem tudom, hogy kellene-e.
Pár napja könyörögtem volna, hogy maradj távol tőle.
Valószínűleg megvertelek volna,
ha még egyszer megbántod.
Ez nem jelenti azt, hogy megtenném. Csak el akartam mondani.
-Nem. Megérdemlem. -Igen, így van.
De, ma, én...
Alig várom, hogy hazamenjek, és újra láthassam Taylort.
Annyit akartam csak, hogy az emberek változnak.
Ha szereted,
mondd el neki, mit érzel!
Gondoltam, jól jönne egy kis koffein az útra.
Komolyan mondod?
Fejezd be, amit elkezdtél!
Ez nem jelenti, hogy nem vagy bajban a hazugság miatt.
Lesznek következményei.
De büszke vagyok rád.
Tudom, hogy Beck is az lenne.
Kösz, anya!
Jere, Conrad, megyek veletek!
-Ez az! -Én ülök elől!
Készülj az éneklésre!
-Hozd haza a vizsgád után rögtön! -Abszolút.
Visszajössz majd ide, ugye?
Nem tudsz megszabadulni tőlem.
Jól van. El kell köszönnöm anyukádtól.
Jól csináltad.
Nem adsz sok lehetőséget, ezért nem hagyhattam ki.
Steven!
Bízz a megérzéseidben! Csak ennyit mondok. Minden tekintetben.
Oké. Köszi, gondolom.
Milyen hamar tudunk visszajönni ide?
Én ráérek, haver.
Nem lesz röplabda tábor, szóval én is szabad vagyok.
A Stanfordon orientációs program van,
de valószínűleg július negyedikére visszaérek.
-Negyedikére? -Igen.
Király.
Nem, nincs időnk. Nem!
Nem lehetne?
Kérlek!
A régi szép idők emlékére.
Rendben.
-Gyerünk! -Emeld fel a lábát!
Oké, gyerünk!
Belly fürdetés!
Jól van. Itt is vagyunk.
Kettő! Három!
Ahoj!
Csak utánad!
Vigyázat!
-Helló! -Sziasztok!
-Szeretlek! -Óvatosan vezess!
-Vigyázzatok magatokra! -Drukkolunk!
Kösz!
Nem fogod letenni... Tök mindegy.
Együtt kell élned a tetteid következményeivel.
Csak azt mondom, egy törülközőt kibírtál volna.
-Fázol? -Jó így. Szeretem, ha hideg van.
Csak szükségem van... Köszönöm!
Oké.
Csinálok egy kis zenét, az majd feldobja a hangulatot.
Próbálok tanulni.
Idióták!
Meglesz ez, tesó.
Igen. Nem baj, ha nem, de szerintem meglesz.
Köszi, srácok! Utána találkozunk.
Igen.
Szóval, mit akarsz csinálni?
Körbevezethetlek a Finchen. Úgy 15 percre van innen.
Nem azt mondták neked a suliban, hogy ez is egy opció?
Igen. Nem hiszem el, hogy emlékszel.
Akkor előre!
FINCH FŐISKOLA
Rendben, szóval...
-Ez itt a kollégium. -Értem.
És három, kettő...
Mindkét karoddal.
-Egész jó volt. -Igen?
Menni fog.
Tutira menni fog.
FINCH FŐISKOLAI KÖNYVESBOLT
Jól van. Készen állsz?
FINCH FŐISKOLA
Van valami, amit meg akarok nézni.
Jól néz ki.
Elképzeled a nevedet az egyiken?
Talán.
Gyere!
Belly, nem tudom, hogy szabad-e...
Gyere már, élj egy kicsit!
Rendben.
Nézd azt a sok bajnokságot!
Tényleg hiányzik a játék, ugye?
Olyasmi.
Belly.
Igen, tényleg.
Soha nem leszek olyan zseni, mint Steven.
De úgy érzem, hogy a röplabda olyan volt, amiben nagyon jó voltam.
Nagyon jó vagy benne.
És ha tényleg szeretnél,
itt játszhatsz majd.
Tudod, mit?
Megkérdezem az edzőmet,
hogy van-e rá mód, hogy visszamenjek a csapatba.
A kegyeire bízom magamat.
Elég nehéz neked ellenállni.
És önző módon szeretném látni, hogy itt játszol.
Őszintén, el tudom képzelni magamat itt.
Ahogy ketten itt vagyunk a fősulin.
Te eljönnél a meccseimre.
Késő esti tanulások.
Hajnali kettőkor pizza.
Igaz?
Vissza kéne mennünk.
Igen. Oké.
Adsz nekem valaha egy második esélyt?
Belly, ha megint beléd esnék...
Nem hiszem, hogy kibírom, ha meggondolnád magad, mint legutóbb.
Nem tennék ilyet.
Most már más.
Miért?
Te és én, úgy értem...
Nem ugyanazok vagyunk, akik voltunk.
Felnőttünk.
Életem nagy részét azzal töltöttem, hogy arról álmodoztam,
milyen lenne Conraddal lenni.
De...
az álmok nem valódiak. Úgy értem...
Most valami valóságosat szeretnék.
Én... téged akarlak.
Belly...
Még mindig?
Igen, még mindig.
A feliratot fordította: Sarkadi Anikó
Kreatív supervisor: Csonka Ágnes