Detta har hänt…
-Jag vill att du vill ha mig. -Jag vill ha dig.
Jag var inte i Cousins.
Jag var en distraktion medan du väntade på Conrad.
Vi var inte ihop.
Jag tänker säga det.
Att det är slut?
Och Susannah var död.
Det känns inte som förra sommaren.
Jere, vi kommer att förlora huset.
-Moster Julia äger hela. -Susannahs syster?
Jag bestämmer över huset och har valt att sälja det.
Huset är det sista som binder oss samman.
Susannah är borta,
jag kan inte förlora Jeremiah och Conrad också.
Låt Belly sköta det här.
Hon har dåligt samvete. Hon vet att hon sabbade det.
-Jag ska till Cousins. -Jag följer med.
Överraskning!
Det är annorlunda utan Susannah.
Herregud!
Men hon skulle nog gilla det. Det här känns magiskt för mig.
Kommer du nånsin att ge mig en andra chans?
Jag tror inte att jag klarar av om du ändrar dig som förra gången.
Det är inget mellan mig och Conrad längre.
Det kommer alltid att vara nåt mellan er.
Varför slängde du bort allt?
Jag trodde att vi älskade varandra.
Vi gjorde det.
Du kan inte låta dem förlora huset.
Gör henne en sista tjänst.
Okej, då.
Tack, pappa.
Huset har sett sin beskärda del av hångel.
Jag gillar dig. Även när du var min lillasysters irriterande vän.
Jag vill inte hamna mellan er.
Så vi är vänner.
Så jag släpper dig, Conrad Fisher. Ut ur mitt hjärta.
Jeremiah.
Jag vill ha dig.
Jag brukade vänta hela året på sommaren.
De magiska månaderna mellan juni och augusti.
Men det året hade jag nåt att se fram emot på hösten.
College.
Är du nervös, Bean?
Nej.
-Borde jag vara det? -Definitivt.
Du underlättar inte.
Jag är nervös.
Varför säger du så, pappa?
VÄLKOMNA FÖRSTAÅRSSTUDENTER
Okej.
Taylor.
Ring mig.
Mamma hittade sin själsfrände på college.
Men jag hade tur, för jag hade redan hittat min.
Hej!
Det kändes som om det alltid varit så.
Jag sa att jag sökte till Finch för att skolan var bra.
Den hade allt jag ville ha. Och det var sant.
Men sannast var att jag ville vara nära honom.
Jag ville ha honom alla säsonger, inte bara på sommaren.
Jag har saknat dig.
Jag har saknat dig mer.
Ni sågs förra veckan.
Hej, mannen. Hej, Laur.
Hej, mr Conklin.
-Hej, Jere. -Hej.
-Hur var bilresan? -Bra.
Lucinda! Du ser så bra ut.
Steven! Vännen, jag saknar dig!
Håll kontakten!
Jag lovar.
Hej, Tay.
-Kan du ta de här? -Ja.
Bra.
Okej, vi slösar tid.
Han verkar må förvånansvärt bra.
Jag hörde honom gråta häromkvällen,
så inte så bra.
De är nog tillsammans igen inom en vecka.
-Mr Conklin, behöver du hjälp? -Ja, tack.
-Förlåt. -Ursäkta.
Steven, sluta.
Pang. Jag fixade det åt dig.
Idiot.
Ursäkta mig.
Härligt, du kom före din rumskompis.
Då får du ta den bästa sängen.
-Har du den? -Ja.
Nästan framme.
Så där.
Konstigt att du inte bor med Taylor.
Så att hon kan suga ut hennes själ?
Vi tänkte att det skulle tvinga oss att skapa våra egna liv,
vårt eget umgänge.
Det är moget av er tjejer. Jag är stolt över dig.
-Tack. -De har växt upp.
Pappa, varför… Du behöver inte säga nåt.
Kom igen, Steve-O, vi hämtar nästa lass.
-Nej. -Jo, vi fixar det.
Använd musklerna.
Mr Conklin, du kan stanna om du vill.
-Ingen fara. -Det går bra, Jeremiah.
Skada dig inte.
Blir det konstigt att vara ensam hemma nu?
Herregud, antagligen.
Jag kanske ska börja lyssna på true crime-poddar.
Nej, mamma.
Kan du inte hitta en riktig hobby eller en ny vän?
Det låter som om jag inte har ett liv.
Ja, för det har du inte.
Därför lägger du dig alltid i våra liv.
På tal om det, jag FaceTime:ade med Conrad och en tjej kom förbi.
Hette hon Agnes?
Jag vet inte, men han verkar ha det bra därborta.
Jag antar det.
Skaffa ett rum!
Jag har nåt till dig.
-Herregud, är det från… -Första året.
Beck och jag träffades på college.
Men det var också där vi hittade oss själva. Det vill jag att du också gör.
Ja, det vill jag också.
Okej.
-Så där. -Du vet att jag älskar Jere,
-men jag måste säga det. -Mamma!
Begränsa dig inte.
En del av grejen med college är att träffa nytt folk och prova nya saker.
Låt dig få den upplevelsen.
Ta chansen att upptäcka alla möjliga versioner av dig, okej?
Okej, jag lovar.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Nu är vi här, tre år senare.
Vi har känt varandra hela livet.
På vissa sätt känns det fortfarande som en överraskning.
Och på andra sätt känns det oundvikligt.
Min pojkvän, min Jeremiah.
Mer och mer förstår jag.
Det är så här det ska vara. Han är den rätta.
Min rätta.
Vad tänker du på?
Att jag inte vill klä på mig och gå på idrottspsykologiföreläsningen.
Jag är inte redo för att året ska ta slut.
Sen när ser inte Belly Conklin fram emot sommaren?
Sen du tar examen. Jag menar…
Snart får vi inte göra det här längre.
Vi ska göra det här för resten av livet.
Du vet vad jag menar.
Det blir konstigt att vara här utan dig nästa år.
Du blir inte av med mig.
Boston ligger en timme bort från Finch.
Och innan det har vi hela sommaren ihop i Cousins.
Ja.
Säkert att du inte vill praktisera hos din pappa?
Ägna sommaren åt tråkig ekonomiskit med pappa
eller hänga med min favoritperson
på mitt favoritställe?
Ja, jag är säker.
Okej.
Nej, fem minuter till.
Fem minuter till.
Vänta.
Fan, det är mamma.
-Var är min tröja? -Vet inte.
Hej, mamma.
Hej, Bean. Är Jeremiah där?
Hej, Laur.
Hej, Jere.
Har du och Conrad börjat på talet till invigningsceremonin?
Inte direkt.
Halva Cousins kommer för att se Susannahs minnesträdgård.
Jag vet, men Conrad…
-…har varit upptagen. -Jag förstår.
Okej, jag ska pressa honom.
-Försiktigt, såklart. -Tack.
Mamma, jag måste till föreläsningen.
Okej, jag älskar er båda. Hej då!
Älskar dig, hej då.
Jag följer dig. Jag måste hämta mina examenskläder så…
Okej, skynda dig. Du för inte göra mig sen till skolan igen.
Så vitt jag minns,
var det du som sms:ade mig om att komma och ta hand om affärerna.
Och affärerna är omhändertagna.
Så kom igen, kompis.
Kompis? Jag ska visa dig kompis.
Hej, Conrad, match på söndag. Vi behöver vår QB.
Sms:a mig.
Ser fram mot ert tal! Vi ses i Cousins!
-Hej, kom in. -Tack.
Hur längesen var det
-du var där? -Ett tag.
Jag tror det är bättre att jag stannar.
Det är normalt.
Du känner nog press att allt ska gå perfekt.
Ja, självklart.
Men jag vet att jag inte kan styra det.
Och sen är det all skit med pappa,
men det är okej mellan mig och Jere. Så det är inte det.
Vad är det då?
Jag vet inte.
Vi provar nåt.
Istället för att fokusera på allt som kan gå fel,
försöker vi gå igenom en version av dagen där allt går rätt.
-Okej. -Bra.
Ta ett djupt andetag.
Berätta om den bästa möjliga versionen av dagen.
Alla kommer överens, och, ja. Jag vet inte.
Det är okej.
Vi tar ett steg i taget.
Du flyger till Boston.
Vad händer sen?
-Mitt flyg landar i tid. -Ja.
Inga förseningar.
Och ingen trafik.
Jag glider fram på motorvägen.
Rekordtid.
Jag ser "Cousins Beach"-skylten och det känns som hemma.
Och jag… kör in på parkeringen och alla är där.
Det är bra. Fortsätt.
Jere och jag håller talet och vi
säger det rätta för att hedra mamma.
Och vad ser du?
Hela stan är där.
Alla som älskade mamma.
Även pappa ser stolt ut.
Laurel gör sin grej där hon ler och gråter samtidigt.
Steven tittar på oss med en blick som säger: "Ni fixar det."
Och bredvid honom…
Där är… en massa människor som älskade min mamma.
-Är det allt? -Ja.
Det är dagen.
-Hej, Belly. -Hej.
Hej.
Saknar du det än?
Nej.
Ibland tänker jag: "Vad hade hänt om jag
inte hade hoppat och förstört mitt knä?"
Det är konstigt hur ett val kan forma hela ens framtid.
Utan det hade du inte hittat idrottspsykologi.
Jo, fast det hade tagit längre tid att komma dit.
Belly, Jere. Läget?
Hej.
-Hej, tjejen. Hur är det? -Hej, Redbird.
-Är du redo för imorgon? -Ja.
Vi måste krossa Delta i slutprovs-freakouten.
-Vi ska krossa dem. -Krossa.
-Vi ska krossa dem. -Kom och spela med oss.
Ledsen. Jag ska hämta examenskläderna.
-Okej, vi ses senare. -Vi ses.
-Hej då, tjejen. Vi ses, J. -Hej då.
Efter imorgon kan du sluta låtsas att du inte hatar min förening.
Åh, jag längtar.
Jag skojar. Jag hatar inte din förening…
…så mycket.
Ses vi i matsalen?
Nej. Jag pluggar med Taylor och Anika.
Men jag kommer över sen. Jag lovar.
Okej.
-Hej då. -Hej då, Bells.
Conklin, ordna ett samtal med grundarna på Paisley.
Varför? Deras resultat och kassaförbränning är skräp.
Påminn mig,
vem av oss är seniormedarbetare och vem är praktikant?
Jag har varit här i sex månader, Denise, så…
Jag vet. Och du tog examen i förtid från Princeton.
Berätta om det igen, som om jag inte har jobb att göra.
Bra beslut angående Nectaranalysen, Steven.
Ja. Tack.
Det är en intressant position. Minimal exponering. Men det är tidigt.
Jag håller med. Bra jobbat.
Fortsätt så. Folk märker det.
Bra jobbat med att låtsas att du bryr dig om jobbet.
-Jag bryr mig. -Ja, men du älskar det inte.
Okej. Vem älskar sitt jobb?
Jag gör det.
Okej. Du har en ohälsosam jobbrelation.
-Okej. -Ett jobb är ett jobb.
Känslor tillämpas inte.
Det är synd att dagens ungdomar saknar passion.
Dagens ung… Du är två år äldre än mig.
Tre. Och du rapporterar till mig.
Kommer du på happy hour ikväll?
Få se, whisky med finansmän?
Det låter frestande.
Men jag är redan uppbokad.
Passion, Conklin, det skulle gagna dig.
Ja. Precis där.
Kan du inte betala nån för det här?
Du älskar mina fötter, din galning.
Nej, jag älskar…
…din navel.
Sluta lukta på min navel!
Jag kan inte låta bli.
-Fan. -Taylor.
Är det min syster?
Helvete!
Hej. Läget?
Är du tidig? Det känns som att du är lite tidig.
Nej, jag är i tid.
Vill du plugga med mig och Anika, eller är du för upptagen?
Nej, jag…
…vaknade just.
Jag klär på mig så ses vi i biblioteket.
Okej,
jag tjallar inte om att du har din pojkvän på rummet.
Va? Han är inte här.
Säg till Davis att jag är glad att han dumpade mysbyxorna.
-De var för avslöjande. -De är inte Davis. De är mina.
Herrmode är inne.
Visst. Okej.
Vi ses på biblioteket. Hej då, Davis.
Var är snyggingen? Har Uniqlo rea på mysbyxor?
Kom igen, Tay. Det är fredagskväll. Men ni är väl inte så seriösa.
Han vill vara i New York i sommar
för att jag är där för min praktik och han vill inte vara borta från mig.
Men visst, inte seriöst.
Han kan inte ens ha på sig byxor med dragkedja,
men han klarar nog en sommar i New York.
Om du säger det, Tay.
Sluta låtsas vara svartsjuk.
Jag är inte svart…
Låtsas du inte, eller är du inte svartsjuk?
Både och.
Inget av det.
Jag vet inte.
Du förvirrar mig.
Förvirrar jag dig?
Ja. Hurså?
Vill du att jag är svartsjuk?
Nej.
Jag vill ha dig så här.
Inget drama.
Inga förpliktelser.
Det är det enda sättet det funkar.
Okej, jag måste plugga.
Vad?
Inget.
Du tittar på mig.
Jag tänker bara.
Herregud!
-Vad? -Vad?
Jag får plugga utomlands!
Lägg av. På riktigt?
Det står att nån hoppade av, så jag antar det.
Herregud. Belly, höstterminen i Paris? Ja, för fan!
Jag vet inte. Jag vande mig vid tanken på att stanna här.
Jag har anmält mig till kurser och…
Vi skulle skaffa lägenhet ihop.
Oroa dig inte för det.
Jag kan bo på Pine Street med Shani och Rachel.
Ja, men jag missar alla sistaårsgrejer.
Hallå, vem bryr sig om sistaårsgrejerna?
Det kan du göra med Jere i veckan.
Vi pratar om Paris. Du vet väl att vi pratar om Paris?
Seriöst. Du ska åka.
Och jag kommer och hälsar på.
Jag också. Jag vill till Chanel på Rue Cambon.
Det heter Cambon.
Cambon.
Så glad. Jag ska till Paris.
-Du ska till Paris. -Ja.
Jere, du kommer inte att tro det, men…
Du, vad är det? Är du sjuk?
Nej, jag är bara en jävla idiot och jag tar inte examen.
Inte examen? Vad menar du?
Mitt namn stod inte med på listan över examenskläder.
Det måste väl vara ett misstag?
Nej. Det visade sig att jag behövde gå några extra kurser
när jag bytte huvudämne.
Och de jag har läst tidigare räknas inte.
Fan. Jag är så ledsen, Jere.
Tänk att jag ska gå en extra termin och läsa förstaårskurser.
Så pinsamt.
Du har inget att skämmas för.
Kom här.
Vi får åtminstone mer tid tillsammans.
Ja.
Vad var det du ville berätta?
Idag störde jag Taylor och Davis…
…efter att de haft sex.
Jag såg honom inte, bara hans byxor
och Taylor blev helt obekväm och…
Herregud, jag vet vems byxorna är.
De är Stevens!
De är nån dum designer
och han tittade på sig själv i spegeln sist jag såg honom.
-Steven och Taylor har sex igen. -Jag orkar inte bli förvånad.
Men den här gången har Taylor Davis och Steven har Mia.
De har aldrig varit otrogna förut.
Jag vill inte dissekera deras relation nu.
Förlåt.
Vill du gå och äta midnattsvåfflor?
Nej, jag vill vara här med dig. Kan vi bara mysa?
Ja.
Jag ska ingenstans.
Jag älskar dig.
Och jag älskar dig.
-Är du fortfarande här? -Ja. Jag…
Jag väntade på att dina föreningssystrar skulle gå…
…men sen dök fler upp.
Det var mycket skrikande.
Sen somnade jag.
Det var Settlers of Catan-kväll.
De är i baren. Så du borde kunna smyga ut nu.
Okej.
Eller… så kan jag sova över.
Vi sover inte över.
Du har rätt.
Okej. Då sover vi inte.
-Där är du. -Hej, Agnes.
Pluggar du? Du vet väl att terminen är slut?
Det är en uppsats som dr Namazy har publicerat om intensivvårdsstrategier.
Jag vill vara förberedd eftersom vi är med i sista uttagningen.
Jag vet inte om det är din grej eller om det är min grej…
Ja. Angående det…
Har de sagt det?
Ja.
Jag.
-Du. -Ja.
-Grattis. -Tack.
-Du förtjänar det. -Tack.
Och du.
-Vi fick båda jobb. -Vad sjukt.
-Så sjukt. Grattis. -Förlåt, jag var tvungen. Grattis.
Drinkar imorgon för att fira?
-Absolut. -Såklart.
De ändrade startdatumet till i veckan.
Till den här veckan? Okej.
Toppen.
-Vadå? -Tror du…
…att dr Namazy ger mig några dagar ledigt om jag ber om det?
Vad pratar du om? Vi har jobbat länge för detta.
Jag vet.
Jag har en familjegrej.
Du kan ju fråga.
Namazy är ökänd för att sparka nån första dagen,
men varför inte göra henne arg innan du börjar?
Nej. Jobbet är min prioritet.
Får jag se.
Okej.
God morgon.
Frukost?
Kaffe.
Har du varit i köket?
-Ja. -Såg nån dig?
Jag tror inte det. Det är märkligt tomt här.
Är det?
Fan. Helvete!
Vad är klockan?
Vet inte. Typ 10, 10.15.
-Jag skulle vara uppe för en timme sen. -Det är lördag.
Ja, det är sista lördagen före slutproven!
Du säger det som om jag vet vad du pratar om.
Slutprovs-freakout, hallå? Det är en föreningsgrej.
Jag gör det varje år.
Det är som OS, fast med spritdrickande.
Jag kommer nog aldrig över Taylor Jewel, studentföreningstjejen.
Jere förstår jag.
Han föddes till att vara med i en förening. Titta på honom. Men du…
Jag gick med för att knyta kontakter inför framtiden, dummer.
Det är som din lilla Princeton-matklubb.
Personligt påhopp. Lugn.
Är det Mia?
Ja.
Gulligt.
Jag borde gå.
Gå då.
-Vill du göra om det ikväll? -Två gånger i rad? Nej.
Det är illa nog att du sov över.
Kom igen.
Jag måste gå.
Nej. Kom här.
Ha en bra dag… Tay-Tay.
-Conrad, äntligen. -Hej, Laur.
Förlåt, det har varit fullt upp här.
Det var det jag ville prata med dig om.
Jag fick sommarjobbet på kliniken som jag berättade om.
Connie, det är fantastiskt!
Ja. Men grejen är att det börjar direkt.
Och jag vet inte om de ger mig ledigt.
Så det skulle betyda…
Invigningen.
Det är okej om det inte går.
-Jag vill bara inte svika nån. -Det gör du inte.
Vi vet att du vill vara där.
Din mamma skulle vara så stolt. Det vet du väl?
Tack, Laur.
Men Jere tror att ni håller talet ihop.
Så om du inte kan komma, borde du varna honom.
Absolut. Jag ringer honom.
Okej.
VÄLKOMNA PÅ SLUTPROVS-FREAKOUT
Kom igen, kör!
Ja!
-Kom igen. -Delta.
-Är du redo? -Ja.
Kom hit.
-Nej, sluta. -Bara lite. Snälla? Kom igen.
Bra.
Gaska upp dig.
Du har sett fram emot det här.
Alla stirrar på mig.
Jag känner mig som en nolla som inte tar examen.
Du tar examen. Det är bara en extra termin.
Titta, solen skiner och rutschkanan är hal.
Det är dina favoritsaker utöver bröst och magmuskler.
Du känner mig så väl.
Är du redo för trebensloppet?
Regerande mästare!
-Ja. -Det blir jättebra.
Ska vi tävla ihop?
-Taylor. -Ja?
-Be henne att tävla. -Gör det.
-Jag är inte med i kåren. -Som rekryterare
utnämner jag dig härmed till Tri-Phi.
Davis, kan du ge mig en tröja?
Ja, älskling.
Känner du dig som en vinnare?
Alltid med Tay vid min sida.
Du, trist att du måste gå en termin till.
Ja, det är skittrist.
Jag får åtminstone en termin till med min tjej.
-Hur blir det… -Kom igen, allihop!
-Nu kör vi! -Det var bra.
-Okej, nu kör vi. -Kom igen.
Okej.
Kom ikapp!
Du måste röra på dig.
Vi klarar det.
Upp. Framåt.
Ja, vi klarar det.
Höger hand, grön.
Klar.
Jere, det är Conrad.
Kan du svara? Säg att jag kommer strax.
Visst.
Hallå?
Belly?
-Hej. -Hej.
Är Jere där?
Han är mitt uppe i nåt. Vänta, jag kan…
Nej, det är lugnt.
Jag ringer tillbaka. Okej, hej då!
Okej. Hej då.
Hej.
Gissa vem som pluggade i Paris förra terminen.
-Belly fick veta att hon… -Kan vi prata lite?
-Själva? -Ja, jag tänkte ändå tävla.
Bra.
Paris är inte bestämt än.
-Så berätta inte för nån. -Jag visste det.
-Du får inte ge upp Paris. -Nej, jag ger inte upp. Jag bara…
När jag ansökte
trodde jag att Jere var klar då och att jag var ensam…
Tack så mycket.
Du är alltid upptagen med föreningen eller Davis.
Och du är alltid med Jere, så skit samma.
Du skulle ge mig så mycket skit
om jag sa att jag hoppar över New York
för att kunna stanna här och röka på med Davis.
Ja, jag vet, men…
Det är Paris. Jere är rik.
Han kan flyga dit hela tiden.
Och jag kommer minst en gång.
Jag planerar en parisisk garderob.
-Okej. -Okej?
-Jag ska tänka på det. -Gör det bara.
Nej, jag ska fundera.
Fan, kom du ihåg att ringa din bror?
Nej. Jag ringer honom efter middagen.
Jag måste prata med honom om talet.
Jag vill få honom att åka till Cousins till den fjärde i år.
Han är skyldig mig det eftersom han skippade skidresan.
Fan. Jag sms:ade pappa om skolgrejen.
Han är nog arg.
Ett sms, Jere?
Jag vet.
Det är ingen fara.
Han skäller och sen släpper han det.
Ja.
Hej, pappa. Lyssna,
du är nog inte glad över examensgrejen, men…
Inte glad? Nej, Jere, jag är inte glad.
Ta det lugnt, pappa. Det är ingen stor grej.
-Det blir bara… -Ta det lugnt?
-Sa du det till mig? -Det var ett misstag.
-Förlåt. -Det är aldrig ditt fel!
Nu måste jag betala 20 000 dollar till i skolavgift.
-Jag betalar tillbaka. -Hur?
Ska du ta några extra skift på klubben som badvakt?
Det är orättvist.
Tror du att din bror skulle låta nåt sånt hända?
Nej, alla vet att Conrad är perfekt.
-Bete dig som en vuxen. -Det gjorde jag.
Jag har betett mig som en jävla vuxen.
Förlåt om jag vill ha lite kul på college.
Du är 21 år.
I vuxenvärlden handlar det inte bara om att ha kul.
Okej. Jag för över pengarna till skolan imorgon bitti.
Men Jere, du ska betala tillbaka dem.
Du borde inte ha hört det.
Oroa dig inte.
Jag kan inte gå på middagen nu.
Okej. Självklart.
Jag ringer Steven och ställer in.
Nej. Du borde gå.
Jag behöver bara lite tid att tänka.
Okej.
Okej, jag åker med Steven så ses vi väl på festen?
Fan. Ja, festen.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Okej.
Ses vi sen?
Han var en sån skitstövel. Kan du fatta att han jämförde dem?
Nej, nej.
Du vet att jag älskar Jere.
Adam måste betala för en hel termin
för att Jere inte läste ett mejl.
Jag skulle bli arg.
Vadå? Titta inte på mig så där.
Jere har inte alltid koll på saker. Det stör dig med.
-Nej. -Kom igen.
Cabo, då?
Han glömde berätta om vårresan till sista minuten.
-Ni gjorde slut på grund av det. -Nej.
Vi gjorde inte slut. Vi bråkade.
-Vi bråkade. -Visst.
Stör smågrejerna mig ibland? Ja.
Som hans pollenallergi,
och att han lämnar snoriga näsdukar överallt.
Önskar jag att han inte rökte så mycket gräs?
Ja. Men inget av det spelar nån roll.
Vi har gått igenom svåra saker ihop.
Inget illa menat, men du vet inte hur det är att vara med nån.
Jag är med Mia.
Jag såg dina byxor, idiot.
-Vad är det med mina byxor? -Nej, jag såg…
Jag såg dina byxor i Taylors rum.
Jag vet att ni gör nåt.
Och ljug inte, för du är dålig på att ljuga.
Det gör jag inte. Jag är…
Okej. Ja.
Det var mina byxor.
Förra gången ni gjorde slut
fick hon mig att lova att om hon ville bli ihop med dig igen,
skulle jag köra henne till psyket.
-Du sa det till mig… -Jag minns.
Jag minns.
Det var inte meningen.
Det bara hände.
Hur då?
Vi stötte på varandra i New York
när hon var på intervju för sin praktik.
Det var två månader sen. Har du varit otrogen mot Mia sen dess?
Ja.
Jag känner mig som ett svin.
Taylor och jag har alltid varit singlar när vi har träffats.
Och Mia är så bra. Hon är jättebra.
Det är hon. Hon är bara inte…
Taylor?
Vad ska du göra?
Jag vet inte.
Men det måste betyda nåt. Eller hur?
Att vi går tillbaka till varandra. Det tar aldrig riktigt slut.
Vad tycker Taylor?
Jag… har inte vågat fråga henne än.
Du kan inte fortsätta gå bakom ryggen på Mia,
-vad som än händer med Taylor. -Jag vet.
Du har rätt.
-Tack. -Okej.
Kan vi återgå till dig och Jere
och vad det är som gör det här så speciellt?
Jag kom in som utbytesstudent i Paris nästa år.
Va? Belly, det…
Vänta, det är fantastiskt. Grattis.
Vad är problemet? Vill inte Jere att du åker?
Jere vet inte om det.
-Din hycklare, Belly. Jo! -Nej.
-Du klagar på mig men Jere får inget veta. -Nej! Jag…
Jag känner att jag överger honom.
Och? Tänker du överge dina drömmar om Paris?
Nej! Jag lovade att finnas där för honom
året då allt hände med Susannah.
Okej, ja. Absolut.
Men att Jere går om en termin är inte på samma nivå som att förlora Susannah.
Eller hur?
Och om du inte berättar för Jere om Paris,
ger du honom inte chansen att ta ansvar.
Och visa dig vad han är kapabel till.
Då är du lika dålig som Adam.
Oj. Hårt.
Ja. Det är min uppgift.
-Bort med handen. -Ursäkta att jag visar lite kärlek.
Hej. Förlåt att jag glömde ringa tillbaka.
Ingen fara. Jag ville bara ringa
och prata om mammas grej och talet och allt.
Ja. Just det.
Jag känner inte för att jobba på det just nu, så…
Skulle du kunna skriva det själv?
Du gör nog ett bättre jobb än mig.
Vad händer?
Kraven ändrades för att ta examen i mitt huvudämne,
så jag är fast här en termin till,
och pappa är skitarg över det.
-Det suger. Jag beklagar. -Ja.
Men det är väl ingen stor grej?
Många går en extra termin.
Inte såna som du, Connie.
Han var väldigt tydlig med det.
Skit i honom. Du vet hur han är.
Jag önskar att jag slapp hans skit på invigningen.
Jag vill tänka på mamma
och inte att jag vill slå honom.
Tro mig.
Man kan göra båda sakerna samtidigt.
Ja.
Jag saknar dig.
Det känns som Thanksgiving var en miljon år sen.
Kan du vänta lite?
Redbird är på andra linjen.
Du kan ta det.
Vi hörs senare, okej?
Okej, det låter bra.
-Hej då. -Vi ses.
-Mamma. -Hej, Taytie Tot!
Vad gör du? Vart ska du?
Jag har en grej hos Davis.
Varför är du hemma en lördag? Vad är fel?
-Inget. -Var är Scott?
Jag lovar, om han behandlar dig illa igen ska jag…
Sluta! Inget är fel. Han åkte till Rudy.
Okej.
Du borde göra sotade ögon. Du är så snygg i det.
Mamma, det är lite… omodernt.
Du är så elak mot mig.
Är det Stevens tröja?
Jag trodde du gjorde dig av med den.
Den är mjuk.
Herregud! Ni är tillsammans igen, eller hur?
Va? Nej. Vad pratar du om?
Jag trodde att han dejtade… Herregud. Vad heter hon? Gia.
Ja, Mia.
Säg inte att du är sidotjejen.
Sluta vara så dramatisk. Det är knappt nåt.
Okej. Men kom ihåg det här.
När du har nedgraderat dig, finns det ingen återvändo.
Och sen är du bara en slampa.
Ursäkta! Vem säger det?
-Jag försöker hjälpa dig. -Gör inte det.
Och behåll dina dåliga 90-talsråd för dig själv.
För enligt din definition är både jag och Steven slampor.
Du är inte en slampa. Men det är ett slampigt beteende.
-Jag måste gå, mamma. -Vänta…
Vad gör du här, dummer?
Jag släppte av Belly efter vår middag.
-Jag har ju planer ikväll. -Ja.
Jag ville bara se ditt ansikte.
Här har du det. Nöjd?
Är du glad nu?
-Hej. -Hej, snygging.
Jag tog med din favorit.
Gratis brödpinnar med sås.
Du är så snäll mot mig.
Förlåt för middagen. Vad missade jag?
Vi pratade bara om
vad som händer med mig.
Vad händer med dig? Kom hit. Sätt dig.
Minns du utbytesstudentprogrammet som jag hamnade på väntelistan för?
Ja. Paris.
Ja. Jag fick nyss reda på att jag inte är på väntelistan längre.
Va? När?
Igår.
Jag tänkte berätta, men…
Sen sabbade jag det med examen.
-Nej! Jag ville inte dumpa det på dig… -Du.
Det är fantastiskt.
Du har velat det så mycket, vi borde fira.
Ja, men jag vet inte ens om jag ska åka.
Tänk om jag sa att jag hellre stannar här med dig.
-Då säger jag att du är en idiot. -Jere!
Du vet väl att jag vill det här för dig?
Hela dagen har jag tänkt på
att jag inte vill lämna dig ensam,
men jag kanske bara inte vill vara ensam.
Paris är så långt bort, och jag kommer inte att känna nån.
Tänk om jag hatar det.
Okej.
Tänk om du älskar det.
Kom igen, Bells!
Kommer jag att sakna dig? Galet mycket.
Men Paris är din dröm.
Jag vill att alla dina drömmar besannas. Du förtjänar det.
Kommer jag och hälsar på? Absolut.
Vi dricker vin, äter biff och pommes,
och jag får dig att prova sniglar.
-Du kommer att älska det. -Nej.
Jag kommer aldrig att älska sniglar.
Men jag älskar dig.
Så du åker?
-Jag åker! -Ja!
Ja!
Ska vi hoppa över det här och gå tillbaka till mitt rum?
Så lätt kommer du inte undan. Kom igen.
Okej.
-Kom igen, snygging. -Okej.
-Här. -Tack!
-Dags att fira. Hoppa upp. -Okej.
Dags att festa!
-Va? Se på dig. -Jag vet inte om det…
Hej, grattis till andraplatsen idag.
Tack.
-Jag heter Belly. -Ja. Jag heter Lacie Barone.
-Kom, Bells. -Ja.
-Hej, Jere. -Hej, Lacie.
Hej. Mindre prat, mer firande.
-Kom. -Vad firar vi?
Jag ska till Paris och plugga.
Ja! Jag hade jättekul där.
Det finns ett bageri bredvid boendet som jag älskade.
Vad heter det?
Vi går och tar en drink. Kom.
Vi går.
Eller hur?
Jag älskar dig
Och jag behöver dig
Belly, jag älskar dig
Det gör jag
Klipp aldrig håret.
Jag ser ut som en häxa annars.
Jag gillar häxigt.
Jag låter håret växa för alltid om du slutar hota att skaffa skägg.
Jag gillar dig len.
För global dominans.
Och medicin. Såklart.
Kan du låtsas vara glad?
Förlåt. Det har varit… en lång dag.
Det finns gott om distraktioner.
Elena vill definitivt ha sex, så…
Nej, nej. Säg inte så.
Jag är inte bra på förhållanden. Du om nån borde veta det.
Vem sa nåt om ett förhållande?
Du var tydlig med att du inte ville ha ett förhållande.
Det var jag som tog upp frågan.
Men det var längesen. För vänskap.
Och att pusha varandra till storhet.
Har du nånsin varit kär?
-Har du? -Jag frågade först.
Okej. I så fall, ja.
Hur många gånger?
En gång.
Hur kär? På en skala från ett till tio.
Det går inte att gradera. Antingen är man det eller inte.
Okej, men om du måste.
Tio.
-Imponerande. -Tack.
Hur träffades ni?
Jag har alltid känt henne.
När visste du att det var kärlek?
Det var inte ett ögonblick. Det var…
Du vet när man fortfarande halvsover och inte inser att man är vaken
förrän ögonblicket då man plötsligt är det?
Så är det.
En dag, jag bara…
Vaknade.
Jag fattar.
Vad hette hon?
Kan du inte ens säga det?
Kom igen.
Belly.
Som din brors flickvän?
Har du trånat efter henne hela tiden?
Hon var min flickvän först.
Dumpade hon dig för honom? Bitch!
-Va? -Nej. Jag…
Jag var en kass pojkvän. Vi… gjorde slut på balen.
Gjorde du slut med henne då?
Hon gjorde slut med mig, men…
Ja, jag gjorde det lätt för henne.
Allvarligt? Herregud!
Gjorde du vad killar gör när de är för fega för att göra slut,
så de beter sig illa tills hon gör det åt honom?
Åh, nej.
Är det superobekvämt nu eller…
Jag träffar dem knappt tillsammans.
-Jag träffar Jere ibland… -Men när du gör det?
Jag minns första gången vi var tillsammans,
de försökte tona ner det för min skull,
men jag märkte att de var lyckliga.
Så jag var tvungen att vara glad jag med.
Från det ögonblicket visste jag att jag inte kunde vara ensam med henne.
Jag skulle inte kunna hålla det inne.
Hålla vad inne?
Att jag…
…älskade henne.
Jag sa aldrig de orden när vi var tillsammans.
Och nu…
Jag vet inte.
Jag måste gå.
Okej. Jag tar det.
Är du säker?
-Ta det lugnt hem. -Du med.
Det är Jeremiah. Lämna ett meddelande.
Hej, Jere. Jag kan inte komma på invigningen.
Jag fick ett jobb, det börjar snart och det är ganska stort.
Så… jag är verkligen ledsen,
men säg till om du behöver hjälp med talet eller nåt. Jag finns här.
Men jag vet att du fixar det galant. Så…
Ja. Okej. Hej då.
Ett ögonblick.
Han ser riktigt snygg ut ikväll, va?
Jeremiah är alltid snygg.
Jag är så avundsjuk att du hade sex med honom.
Det som händer i Cabo stannar i Cabo.
Fan!
-Ursäkta. -Hördu!
Jere, vi måste prata.
-Nu. -Vad händer?
Hade du sex med Lacie Barone på vårlovet?
-Belly… -Herregud, Jere.
-Herregud! -Belly, jag kan förklara.
-Nej! Låt mig vara. -Låt mig förklara!
Belly, snälla.
Belly, vänta! Snälla!
-Låt mig förklara! -Okej, förklara!
Det hände när vi hade en paus. När vi hade gjort slut.
Du visste att vi inte hade gjort slut på riktigt!
Hur skulle jag veta det?
Jag visste. Du borde vetat!
Det var inte meningen, det var ett misstag.
-Ett misstag? -Ja!
Hur? Ramlade du på henne naken?
Jag tror att jag…
Rör mig inte!
Vad gjorde ni? Jag vill veta exakt.
Jag vill veta vad ni gjorde!
Vi hade sex.
Fan ta dig!
Det betydde inget för mig.
-Jag svär! -Det betyder nåt för mig! Okej?
Du vet att jag bara har varit med en annan person.
Jag vet.
Du förstörde allt. Jag kan aldrig lita på dig igen.
Säg inte så. Jag älskar dig!
-Det har alltid varit du! -Det är slut!
Vad vi än var, så är det borta. Vi förlorade det.
-Vi kan rädda det! -Vi förlorade det.
Nej, jag vet inte ens vem du är längre.
Belly, vänta!
BASERAD PÅ BOKEN AV JENNY HAN
Undertexter: Lisa Olsson
Kreativ ledare Jeni Orimoalade r längre.