V minulých dílech jste viděli…
Všem jsem řekla, že jsem sem šla, protože je to dobrá škola.
Ale hlavně jsem chtěla být s ním.
A teď jsme tady.
Budeme to dělat po zbytek života.
-Pojedu na studijní pobyt! -Do Paříže?
Už jste s Conradem začali psát ten proslov na tu slavnost?
Půlka Cousins přijde na otevření Susanniny zahrady.
Šel jsem si pro oblečení. Mé jméno není na seznamu. Nebudu promovat.
Pořád se k sobě vracíme. Jako by to nikdy neskončilo.
Mám tu letní práci na klinice.
-Byls někdy zamilovaný? -Jednou.
Jak se jmenovala?
-Belly. -Jako přítelkyně tvého bráchy?
Ahoj. Hele, na tu slavnost nemůžu přijet.
Co se stane v Cabu, zůstane v Cabu.
Byls o prázdninách s Lacie Baroneovou?
-A sakra. -Měli jsme pauzu.
Nic to neznamenalo.
-Pro mě ale jo! -Přísahám!
Všechno jsi zničil!
LÉTO, KDY JSEM ZKRÁSNĚLA
Bello, zajdeme na kafe?
Neříkals, že v pololetí potřebuješ aspoň dvojku z mediální etiky,
jinak jsi v háji?
Tak jo. Nic s tebou není.
Počkat, co to je?
„Důležitá aktualizace k letu do Caba“? Ty letíš do Caba?
Povídal jsem ti o tom letu na poslední chvíli.
Pamatovala bych si, že letíš do Mexika.
Mám poslední jarní prázdniny a ty budeš ve Filadelfii. Takže…
Měli jsme se sejít v Cousins.
Nechtěl jsi trávit víc času s tátou?
S tátou na mě nechoď. Viděl jsem ho minulý víkend.
Stalo se mezi vámi něco? Jsi od té doby dost náladovej.
Něco horšího než návštěva hrobu mé mrtvé mámy?
To není fér. Jsi trochu sobeckej.
Tak jo, promiň. Přestaneš se po mně vozit? Jestli chceš se mnou do Caba, můžeš.
Ne. Nechci ti kazit výlet s klukama.
Nejedou jen kluci. Holky jedou taky.
Takže jste pozvali holky, jen ne svoje holky. Super.
Hele, nezajímají mě soutěže o miss mokré tričko,
-nebo co si představuješ. -O to nejde.
-Tak o co? -Co to s tebou je?
Tys mi ani neřekl, že jedeš pryč.
Protože nesnášíš školní bratrstva.
Kdy jsem to řekla?
Ani nemusíš. Odsuzuješ nás.
Promiň, že jsem pitomec, co nejspíš neudělá zkoušky.
Že se chci o prázdninách pobavit.
A že nejsem nějakej jedničkář,
co jde na medicínu, jako Conrad.
Cože? Neházej svoje mindráky na mě.
-Odkud se tohle vzalo? -No,
nezačalo to se mnou, tak se třeba podívej na tátu.
Jestli jsem tak pitomej a sobeckej,
proč se mnou vůbec jsi? Kašlu na to. Nebudu tě otravovat.
To je směšný.
Všechno se ti na mně zdá směšný! Mám toho plný zuby. Skončíme to.
-To jako vážně? -Jo, vážně.
-Tak jo. Jestli to tak cítíš… -Jo.
-No paráda! Tak sbohem. -Sbohem!
Jela jsem na prázdniny domů a pořád jsme spolu nemluvili.
Už je to pět dní a ještě mi ani nenapsal.
A tys mu snad napsala?
Ne, ale on se pro nic za nic začal hádat.
Pojeď se mnou na pár dní do New Yorku.
Můžeme něco podniknout, až zazářím u pohovoru.
-Mám depku. -Nedívej se na Instagram!
Pořád ani nevím, co se stalo.
Ukaž.
-Jdu ven! -Tak zatím, mami!
CO SE STANE V CABU
Dobrá zpráva je, že vypadá citově zničenej.
Věděla jsem, že se trápí kvůli známkám, ale…
Tak neblbni. Jestli chceš vědět, co se děje, prostě se ho zeptej.
-Ale on… -Promluv si s ním, až se vrátí.
Kluci jsou jako psi. Zalezou, když něco podělají.
I ten nejlepší kluk na světě občas něco podělá.
Víš, že ho to mrzí. Je to Jeremy.
Jsi pro něj jako kyslík. Nemůže bez tebe dýchat.
Myslela jsem, že Taylor má pravdu.
Když zase začla škola, šla jsem za ním.
Vážně bys za mnou nepřišel?
Pohádáš se se mnou, odejdeš
-a týden se mi neozveš. -Jsem debil, Belly.
Opravdu jsem to posral.
Hele, to je dobrý.
Ale není.
Měl jsem blbej týden a vybil jsem si to na tobě.
Mrzí mě to. Promiň, Belly.
Tak jsme se pohádali. Svět se nezboří.
Znamená to…
Znamená to, že jsme zase spolu?
Nikdy jsme nepřestali.
Belly, když jsem byl v Cabu…
Myslel jsem…
-No tak. -Myslel jsem…
Málem jsem tě ztratil kvůli takový blbosti.
Nemůžeš mě ztratit.
Tohle jsem ti přivezl. Byl jsem na pláži a vzpomněl si na tebe.
Ani jsem nevěděl, jestli tě ještě uvidím.
Je to taková blbost.
-Nemusíš ho nosit. -Ne, moc se mi líbí.
Miluju tě.
Bezcenná cetka!
Řekni mi, co mám dělat Nesnáším se - Promiň
Taylor je tady.
-Spím. -Jasně.
Spí.
-Jen s ní chci mluvit. -Měla by odpočívat.
Dobře. Tohle je snídaňové burrito.
Se slaninou navíc, jak to má ráda. Hlavně ať něco jí.
Tak jo. Čau.
Belly, přísahám, že jsem o Lacie neměla tušení.
Víš, že bych je za tebe oba zabila.
Prosím tě, zavolej mi. Prostě mi zavolej.
-Dál bych nechodila… -Tay…
-…jestli nechceš přijít o koule. -Jak se má?
Nevím. Se mnou taky nemluví.
Tvá bokovka je v mým sesterstvu, takže jako by to byla taky moje vina.
-Vyslechni mě. -Vždycky jsem byla na tvé straně.
Byla jsem tvoje největší fanynka.
A teď zjistím, že jsi špinavej podrazák.
-Šílený! -Nepodváděl jsem. Měli jsme pauzu.
To jsou kecy. Takhle se z toho nevyvlíkneš.
Rozešli jste se asi na dvě vteřiny.
A pak jí koupíš lacinej náramek z mušliček?
Co to děláš? Co sis myslel?
-Teď jsi odbornice na podvádění? -Co?
Slyšelas dobře. Jak se mají Davis a Mia?
Neotáčej to proti mně. Tys měl být ten ideál.
Měl sis ji zasloužit. Ale nejspíš sis ji nikdy nezasloužil.
Můžeš vypadnout?
Tady Taylor, zanechte vzkaz.
Adam tě taky pozval na poradu?
Jo, prima způsob, jak strávit neděli.
Sedět v pozadí, zatímco dospělí mluví.
Díval ses na to, co jsem ti v pátek poslala?
-Jo… -Takže víš, že jde o StarcadeX?
StarcadeX? Ta nová herní firma?
Já věděla, že paříš hry.
To je takový klišé.
Ne, uklidni se. Programoval jsem je.
Výpočetní technika na Princetonu.
-Pamatuješ? -Jo, jak bych mohla zapomenout?
Máš to na podpisu v e-mailu.
Hele, udělej mi laskavost.
Přečti si to a pak zavolej své holce.
Vlastně jsem se s ní rozešel.
To byla má ex. Teda bývalá ex…
Panebože, to ne. Okamžitě přestaň.
Nic osobního. Jo?
Nebudu kolegyně, co žije tvými dramaty.
-Nezajímá mě to. -Jo.
Tak jo. StarcadeX?
Všechny investiční firmy po nich půjdou.
-Fakt na tom musíme zapracovat. -Jasně, chápu.
Díky.
Večeře?
Musíš jen zajít do knihovny. Jedno po druhém.
Jo, ale všechno vede k němu.
Nemůžu se prostě učit.
Taky musím zrušit letní brigádu,
protože kvůli Jeremymu nebudu v Cousins.
Pak musím vymyslet, jak řeknu mámě,
že nemůžu přijít na Susannin memoriál,
zase kvůli Jeremiahovi.
Možná už tam nikdy nepojedu
kvůli pitomýmu Jeremiahovi!
Takže krok za krokem ti nepomůže.
Ne! Nic nepomůže, protože všechno je…
Panebože.
Hele, budeš v pohodě.
Sejdeme se po učení.
Nejde o to vyhnout se jen Lacii. Vidím Jeremiaha všude.
I když tam ve skutečnosti není.
Počkej…
Všude jsou vzpomínky na nás, když ještě všechno bylo krásný.
Jsem připraven.
-Paráda! -Dobrej hod.
-Nádhera. -Nemohlas to hodit líp.
Prostě tady nemůžu být.
-Ahoj. -Ahoj, mami.
Rychlá otázka. Můžeš mi poslat rodný list?
Pokud možno hned.
Taky tě zdravím, milující dcero. Mám se dobře. Dík za optání. A ty?
Promiň. Jak se máš, mami?
Jsem na velmi nudné konferenci.
Takže tvůj rodný list nemám.
Na co ho vůbec potřebuješ?
Na pas. Zjistila jsem, že pojedu do Paříže.
Paráda! Zlatíčko, blahopřeju!
Jak to bere Jeremy?
Bude se mu stýskat, ale určitě je na tebe hrdý.
Jo.
-Mami, musím končit. -Dobře. Měj se.
Brácho, vyšiluješ. Musíš…
…se dát do klidu.
Zkus tohle hulení. Třeba ti zmírní bolest.
Ztratil jsem nejdůležitější osobu v mém životě.
Promiň, jestli nemám sílu žít.
Myslíš, že neznám rozchody? Ale znám.
Třeba ten se Seanem.
Byli jste spolu chvíli, Redbirde.
-Pro mě to něco znamenalo. -Nechápu, že jsem to tak posral.
Hele, tvou holku mám rád. Fakt.
A říkám to s láskou. Ale rozešli jste se. Ne?
Byl jsi na plech a Lacie po tobě jela…
To není omluva! Měl jsem jí to říct, když jsem se vrátil.
Jo, to nejspíš jo.
Co jsem přišel o mámu, Belly byla nejdůležitější v mém životě.
Znamená pro mě všechno.
Ztratit ji je jako…
Jako bych ztratil to nejlepší ze sebe.
To je krása.
Tak o ni bojuj.
Přestaň říkat, jak je ti to líto. Nějak jí to ukaž.
-Jako by to bylo tak snadný. -Nemá to být snadný.
Nemůžu tomu uvěřit.
Tvářil se tak oddaně, ale je stejnej zmetek jako ostatní.
Jestli přijde k nám, zabiju ho na místě.
-Neusmívej se. -To nebude problém.
Je blbý, že neodjíždíš do Paříže zítra.
-Myslíš, že jsem na něj moc tvrdá? -Hele.
Jestli fakt myslel, že jste se rozešli, technicky vzato to není podvádění.
Ale zatajit to?
Věděl, že udělal něco špatnýho,
a záměrně ti to zatajil. Přes to se nemůžu přenést.
Jenže Anika nevěděla, že já mám taky tajemství.
Bylo to loni po Vánocích.
Máma byla na spisovatelském pobytu, Steven byl u kamarádů.
Jeremy měl jet na lyže s tátou a Conradem.
Proč být sama doma,
když můžu být na svém oblíbeném místě?
Vzala jsem Stevenovo auto a jela do Cousins.
Sakra…
Panebože. Co by udělal Kevin?
Co by udělal?
Stevene, otevři, to jsem já.
Belly.
V pohodě?
Jo, pardon. To ten blesk.
-Dobře. -Další.
Belly, prosím, nechoď pryč.
Udělal jsem největší chybu v životě. Prosím, mluv se mnou.
Hele, řeknu ti cokoli. Řeknu ti všechno…
Jen už mezi námi nechci žádné tajnosti.
Tak jo.
Jak se to stalo?
Byl jsem fakt smutnej. A opilej.
Prostě tam byla.
Kolikrát?
Dvakrát.
-Jak jsi mi to mohl udělat? -Belly, prosím.
Vím, že si tě nezasloužím.
Ale miluju tě nejvíc na světě
a ničí mě, že se trápíš.
-Udělal bych cokoli, abych to vrátil. -Přestaň. Nemůžeš vrátit, cos udělal.
Belly, prosím tě.
Moc mě to mrzí. Vždycky jsem miloval jen tebe.
Taky ho miluju. A chci mu odpustit.
Jen nevím jak.
Ty jsi mi nikdy neměl ublížit.
A ublížil jsi mi ze všech nejvíc.
Laurel!
-Eliote! -Ahoj!
Ahoj. No ne, to jsou prima knihy.
Moncrieffův překlad jsem už četl dvakrát…
-Jak už to bývá. -Jo.
Rozhodl jsem se, že letos
konečně přečtu À la recherche du temps perdu ve francouzském originálu.
Do toho. Žij dobrodružně.
Mohli bychom spolu založit čtenářský kroužek,
jestli máš zájem.
Profesorka Parková bohužel nechala francouzštinu už v prváku.
Johne, co tady děláš?
Doufal jsem, že si promluvíme.
V soukromí. Paní profesorko.
Dobře.
Tak zatím, Eliote.
Jasně.
Budu na flaubertovském symposiu, kdyby ses chtěla stavit.
-To zní skvěle. -Dobře.
Co to bylo?
Asistenti teď můžou flirtovat s profesory?
Je docent. A třeba jsem taky flirtovala.
Prokázal jsem mu laskavost.
Za chvíli bys ho rozdrtila.
Co dělá historik na literární konferenci?
Zkoumám možné přesahy.
Náš děkan hledá způsoby, jak udělat dějiny zase sexy.
A literární konference určitě pomůže.
To mě podrž.
Prosím, odeberte se do sálu B na Tropy staroanglické poezie.
Děkuji.
-To zní… -Šíleně nudně.
Jo.
Tak jo.
Nový plán. Někde to vypijeme. Ukradni vývrtku.
-To nemůžu. -Opři se do toho.
Takže první den, vítejte.
Předpokládám, že koncem léta vás tu bude polovina.
Neštvěte mě, a všechno bude v pořádku.
První pacient.
Patnáctiletý chlapec po záchvatu.
Napadá vás, co by to mohlo být?
Začnu našimi prváky. Co říkáte?
-Mohlo by… -No…
Mohlo by to být hormony. Je mu 15. Taky…
Taky se zotavuje z chřipky.
Horečky bývají v tomto věku příčinou záchvatů.
-Výborně. -Taky dostal léky na nevolnost,
-což zvyšuje riziko. -Dobrý postřeh.
Někdy je správná odpověď nasnadě.
Rozhodně. Děkuji, dr. Namazyová. Budu na to myslet.
Dobře, další pacient.
Chceš ze mě udělat medika, kterého vyhodí první den?
-To je určitě jen mýtus. -To nic, zvládnu to.
Příště se polepším.
Vím, že lezením do zadku Namazyové se jen vyrovnáváš
s nekonečnou láskou k bratrově přítelkyni.
-Proč jsem ti to říkal? -Protože jsi po tom toužil.
To je fuk.
Nejbezpečnější místo na akademické konferenci
je v hotelové tělocvičně. Prima!
Dej mi mobil. Můj je vybitý a chci zavolat dětem.
Je v mém pokoji. Děti jsou v pořádku. A taky jsi vzhůru nohama.
Ano, to jsem.
Co to děláš?
Zbavuju se zátěže.
Proč se vůbec ptám.
I když naše manželství šlo do háje,
jako rodiče jsme byli dost dobří.
To ano.
Právě jsem si vzpomněla.
Belly mi dnes volala,
že příští semestr bude studovat v Paříži.
Víš, co Quasimodo řekl pařížské policii?
„Vlezte mi na hrb!“
Ten vtip už nikdy neříkej.
Milovala jsi mé vtipy.
Smála ses tak, až ti teklo pivo z nosu.
Nevyspala ses proto se mnou na prvním rande?
Předstírala jsem to. A chtěla jsem s tebou spát od začátku.
Jo?
Můžu si zacvičit?
-Je to vaše. -Už jsme skončili.
Děkuju.
Co tady děláš?
Celý den mi neodpovídáš na zprávy.
Mám před zkouškama. Spousta stresu.
Jsi v pohodě? Co se děje?
Mám hlad.
Tak si dáme něco k jídlu. Nastup si.
Tak jo.
Kde se chceš najíst?
Nevím.
Co je?
Rozešel jsem se s Miou.
Doufám, že ne kvůli mně.
Cože?
Promiň.
Myslel jsem, že budeš ráda, že chci být jen s tebou.
Po tom, co jsem u tebe přespal.
Stevene, mýlíš se.
Říkala jsem ti, že to má být nezávazný.
Mezi náma to nikdy není nezávazný. To víš.
-Panebože! -Pojď, budeme spolu vážně,
abysme dál neubližovali druhým.
-Ani o nás nevědí! -To je jedno. Stejně je to blbý.
Taylor, chci začít znovu.
-Svobodně a čistě. -Stevene, už jsme to zkoušeli.
-Už milionkrát. -Byli jsme děti.
-Nikdy nám to nevyjde. -Taylor, já nechci být
-s nikým jiným. -Panebože.
-Myslím, že tě miluju. -Přestaň! To ne.
-Já nemůžu. Mohl bys… -Co to…
-Zastav. Chci vystoupit. -Taylor, ne.
Vyslechni mě. Prosím.
-Jenom to. -Nech mě vystoupit!
Jsme uprostřed silnice.
-To neudělám. -No a co? Chci vystoupit. Zastav
a pusť mě ven z toho posranýho auta!
Tak jo! Do prdele!
Tak jo, zastavuju. Dobrý?
Taylor, co blbneš?
Taylor, říkala jsem ti…
Panebože!
-Taylor! -Ahoj.
Je mi to moc líto.
Co se stalo? Bylas s ním? Jsi zraněná?
-Co se stalo? -Nebyla jsem v autě.
-Aha. -Hádali jsme se.
Vystoupila jsem a on se pro mě vracel.
Aha.
Co?
-Co je? Co se stalo? -Je to moje vina.
Ne, není to tvoje vina.
Ale je.
Jste tu se Stevenem Conklinem?
Ano. Je v pořádku?
Vyšetření ukázalo zlomené žebro a kontuzi mozku.
-Kontuzi mozku? Co to… -To je modřina na mozku.
Zjistíme, jak je to vážné, až otok opadne.
Do té doby mu budeme dávat sedativa.
Takže musíme prostě čekat?
Je potřeba vyplnit papíry
a někdo za něj musí rozhodovat.
-Může to být jedna z vás? -Jsem jeho sestra.
To by šlo.
Jaká rozhodnutí musím…
Je to v těch papírech.
Zkusím zase zavolat rodičům. Nedovolala jsem se jim.
-Já jim zavolám. -Dobře.
Ani nevím, jestli je pojištěnej
přes rodiče nebo od firmy.
Jak mám znát jeho krevní skupinu?
Myslím, že se Steven chvástal, že je univerzální dárce.
Jasně, chvástá se pořád.
Tak jo. Má nulu negativní.
Tak jo.
-Zkusím zavolat vašim. -Dobře.
Asi bych měla dát vědět ještě pár dalším lidem.
Mám zavolat Jeremymu?
Já nevím. Před hodinou mi z něj bylo na zvracení.
Ale teď si přeju, aby byl tady.
Já vím.
Dokázal by mě uklidnit.
Dnes budu tvůj Jeremy já.
-Tak jo. -Seženu vaše rodiče.
Taky zavolám tomu pitomci Jeremymu. Jo?
Vyplň ty papíry a zbytek nech na mně.
-Vyřídím to. -Dobře, díky.
-Zavoláš i Conradovi? -Jasně.
Možná tomu bude rozumět. Díky.
Jasně, zavolám Conradovi.
-Hned přiletím. -Ne, to není potřeba.
Laurel a John zatím nejspíš dorazí.
Řekni mi přesně, co doktor říkal.
Je to pitomec. Docela nás odpálkoval.
Snažíme se dostat informace…
Třeba můžu pomoct. Kde leží?
Jsme v Providence General. Ale jak…
Něco vymyslím.
Jen chci něco udělat.
Jak je na tom Belly?
-V pohodě. -Jo? Tak fajn.
-Jo. -Prima.
Dobře.
-Dej mi vědět, co se děje. -Jo.
Dobře.
Paní doktorko! S dovolením.
Co se děje?
Kamarád měl nehodu.
Hodně blízký kamarád. Skoro rodina.
Je v Providence General.
Neznáte tam náhodou někoho na neurologii?
Primářka neurologie je známá.
Jmenuje se Steven Conklin.
Myslíte, že byste tam mohla zavolat?
-Uvidím, co se dá dělat. -Děkuji vám.
Budete dnes potřebovat volno?
Ne, není potřeba.
Dobře.
Tak jo.
NEMOCNICE PROVIDENCE GENERAL
Jeremy je v hale.
Já vím.
Chce být poblíž, kdyby bylo potřeba.
Nebude s tebou zkoušet mluvit nebo něco.
To je milý. Proč musí být tak milej?
Mám mu poslat zprávu?
Bude Steven v pořádku?
Isabel Conklinová?
Jo.
Jsem dr. Jun Kwaanová, primářka neurologie.
-Přebírám případ vašeho bratra. -Je mu hůř?
Ne, někdo s dobrými konexemi nad vámi drží ruku.
Volala mi kolegyně ze Stanfordu.
Steven je uspaný.
Je stabilizovaný a objednala jsem CT. Už jste ho viděly?
Můžete za ním jít.
Povolujeme dva návštěvníky z rodiny.
Předpokládám, že to je Stevenova druhá sestra. Pojďte.
-Máš zprávy o kámošovi? -Ne.
Neměl bys tam zajet?
Ani nevím, co bych tam dělal.
Ještě nejsem doktor.
A v poslední době spolu moc nemluvíme.
Žádné mobily.
Ano.
Jak to šlo s odběry krve?
-Dobře. -Výborně.
To je špatně označené.
To je moje. To je moje chyba.
-Chyba, která ohrožuje pacienta. -Hned to napravím.
Měl jste jít domů, když jste mohl.
-Už se to nestane. -Nestane.
Tady jste skončil. Nejste připravený.
Vyhazujete mě kvůli jedné chybě? Paní doktorko, prosím. Já…
Můžete to brát jako jednu chybu.
Ale jde o to, že neznáte své meze.
Takže jste chodící problém. Můj problém.
-Paní doktorko, já… -Ne.
Můžete se přihlásit příští rok.
Stevene, můžu ti říct tajemství?
Nikoho jsem nemilovala jako tebe.
Víš, jak je to děsivý?
Sice dělám, jako by mi to bylo jedno, ale strašně moc mi na tom záleží.
Pořád se bojím, že je jen otázka času,
než mi řekneš, že nestojím za to.
Prostě řekneš: „Vlastně za to nestojíš.“
Tak jsem si řekla, že když tě budu odmítat
a předstírat, že pro mě nic neznamenáš,
nemůžeš mě zranit.
A nevím, jak s tím přestat.
Když jsme se poprvé dali dohromady,
pamatuješ, řekl jsi mi, že…
Řekl jsi, že to s námi nevzdáš.
Netušíš, jak moc jsem ti chtěla věřit.
Mám dobrou zprávu. CT je v pořádku.
„CT je v pořádku.“ Co to znamená?
Otok na mozku ustoupil
a můžeme mu začít snižovat sedativa.
Neprobere se hned.
Dáme vám vědět, kdy ho navštívit.
Děkuju.
-Je v pořádku. Bude v pořádku. -Bála jsem se.
Mrzí mě, že jsem to na tebe hodila.
Myslíš, že bysme se neměli k sobě vracet.
Ne. Neměla jsem vás soudit.
Ne, mělas pravdu. Jsem úplně rozhozená.
Nechtěla jsem se vzdát Stevena, ale držela si Davise
jako citovou pojistku. Je to hnusný a sobecký.
Steven se chtěl zachovat správně
a já jsem zpanikařila. Ale tohle, to je…
Asi jsem si uvědomila, že i když se bojím,
mám strach, že ho zase ztratím, ale ještě víc se bojím to nezkusit.
Rozejdu se s Davisem.
Ať uděláš cokoli, podporuju tě.
Jak hrozně teď vypadám? Sluší mi to?
-Nebudu ti lhát. -Vypadám tak blbě?
Vrať se domů a najez se.
Osprchuj se.
Slyšelas doktorku.
Stejně se jen tak neprobere.
Tak jo, díky.
Počkej!
Jestli se chceš vrátit k Jeremiahovi, udělej to.
-Neřekla jsem… -A ať samozřejmě žebrá,
ale nezahazuj všechno,
co jste za poslední čtyři roky měli.
Jestli to pořád chceš.
Tak jo.
Laur!
Musíme vstát.
Nech toho.
Pořád nejsi ranní ptáče?
Mám oči plné ospalků.
Přineseš mi roztok na čočky?
Jo.
Panebože!
Johne, pojď sem!
-Bože, mami, kde jsi byla? -Co je?
Právě jsem dostala tvé zprávy.
Co se děje? Steven měl nehodu? Je v pořádku?
Bude v pořádku.
Snažila jsem se držet, ale tolik jsem se bála.
Belly… Sklapni!
Určitě jsi byla strašně vyděšená.
Je mi to hrozně líto. Byla jsi tam sama?
Ne, Taylor je tady a je úžasná.
A Jeremy je tady. Zůstal celou noc.
Mami, bylo to tak šílené.
Zlatíčko, přijedu co nejdřív.
Seženu tátu a dám mu vědět.
Mám tě moc ráda, Belly.
Já tebe taky, mami.
Steven měl nehodu?
-Bude v pořádku. -Do pytle!
Ale Belly se nám včera nedovolala.
-To nic. -Sejdeme se za chvíli v hale.
Nějaké zprávy o Stevenovi?
Moc jsme se za ty roky neviděli
a nebyli spolu sami…
Ahoj.
…od toho dne v motelu.
-Ahoj. -Ahoj.
Proč držíš pohrabáč?
-Myslela jsem, že jsi lupič. -Samozřejmě.
Kde je Jeremy?
Jedou s vaším tátou do Chamonix.
Jasně.
Neměli jste se tam sejít?
Jo, můj let odložili kvůli počasí.
Nabízejí mi let 28. prosince.
Co tady děláš?
Máma je na horách a Steven je v New Yorku.
Byla jsem doma sama, takže…
Jsi celá od čokolády.
-Ale ne. -Cos dělala?
-Strčilas tam celou hlavu? -Sklapni.
Je ti zima? Zatopím.
Na to je asi trochu pozdě.
Asi půjdu spát.
Šťastné a veselé, Belly.
Moc rád tě vidím.
Já tebe taky.
Druhý den ráno, když jsem se probudila,
měla jsem divný pocit, že už odešel.
Jsi v pořádku?
Ne, nech mě být.
-Je ti něco? Můžeš se hýbat? -Myslela jsem, žes už odjel.
Ne. Pořád jsem tady.
-Pomůžu ti. -Ne.
-Počkej chvilku. -Dobře.
Jak moc to bolí, od jedné do deseti?
Jedenáct.
-Jsi taková bábovka. -Nejsem.
Byl to šerednej pád.
Jako když v animáči zvíře uklouzne na banánové slupce.
Říkáš, že jsem zvíře?
Zvednu tě a odnesu na gauč.
Ne, prostě…
Ne. Jsem moc těžká.
-Nech mě tady. -Dobře.
Nevzepřu sice svou váhu na benchi jako Jeremy, ale tebe zvednu, Belly.
Připravena?
-Tak pojď. -Dobře.
Dobrý. Připravena?
Pozor na nohy.
-Dobrý. -Jo.
Pak mě to najednou napadlo.
Část mě tě bude pořád milovat.
Strávili jsme spolu den, ale ne spolu.
Georgei Bailey, snažíš se mi přebrat holku?
Jak to myslíš?
„Zábavně expresivní.“ T, sedm písmen, Í?
Teatrální.
Teatrální?
Louisi, myslím, že tohle je začátek krásného přátelství.
Laszlo je pro ni lepší.
Jsi blázen. Rick a Ilsa k sobě jasně patří.
Jejich milostná aférka není nic
proti tomu, co Laszlo dělal pro hnutí odporu.
Ty bláho. Cože?
Donesu víc dřeva.
Na cynismus jsi moc mladej.
No jasně.
-Belly. -Ahoj.
Belly… Promiň, je tady strašně špatnej signál.
Mrznu tady na svahu. Co děláš?
Vlastně jsem v Cousins.
Bylo mi smutno, tak jsem jela sem.
Prima. Vzalas s sebou Taylor?
Ne, přijela jsem sama.
Kéž bys tu byla se mnou.
Conradovi kvůli počasí zrušili let,
takže tu trčím jen s tátou.
Jo, on…
-Co? -Haló?
-Belly, slyšíš mě? -Jeremy…
Neslyším tě.
To je jedno.
Co?
Zkusím zavolat zítra. Měj se.
Tak jo. Miluju tě.
Hele, řekla bych Jeremymu, že tu jsi.
Nedělej si starosti.
Neřekla jsem Jeremymu, že Conrad byl se mnou v Cousins.
Protože nebylo co říct.
Nic se nestalo. Nic se nemohlo stát.
Druhý den ráno byl Conrad pryč.
Odjel, jak jsem si myslela.
Bez rozloučení. Zmizel jako duch.
Veselé Vánoce, Belly Rád jsem tě viděl
Conrad Fisher, duch minulých Vánoc.
12. Román autorky Jenny Hanové, „P. S. Miluju tě“
POŘÁD
Ta osoba s konexemi na Stanfordu, co pomohla Stevenovi jsi asi ty?
Díky. Probral se. Jsme v pořádku.
Vstupte!
-Ahoj. -Můžeš se zout?
Jsem tu jen na chvilku. Jdu do práce a…
Abys mi připomněla, že mě vyhodila první den?
Ne, pitomče. Zajímá mě, jak se má tvůj kamarád.
Bude v pohodě. Díky.
Dobře.
Tohle je pro tebe.
Díky.
Není zač.
Podívej…
Včera…
-Víme, že Namazyová je drsná. -Jsem v pohodě.
Super. To je…
Chtěla jsem říct, že má tak trochu pravdu.
Hele, vždycky ti říkám pravdu.
A pravda je, že jsi strašně chytrej,
ale musíš věnovat víc pozornosti svým citům.
Co prosím?
Můžeš svoje city popírat, jak chceš.
Stejně nezmizí.
A dokud se jim nepostavíš, budou tě ovládat, ne naopak.
Pozdrav by býval fajn.
Ahoj.
Stevene, jsi připravený na návštěvu?
-Jo. -Jsi vzhůru.
Jo.
-Pozor na žebra. -Opatrně.
Klidně mi zlom ještě jedno.
Je jen naražený, citlivko.
Jak se mají máma a táta? Kde jsou?
-Jsou na cestě. -Ahoj.
Čau.
Nechám vás o samotě. Jsem ráda, že žiješ.
Všechny jsi pěkně vyděsil. Víš to?
Belly se moc bála.
Já samozřejmě věděla, že je to jen divadýlko.
Byl jsem v kómatu.
Jo, ale v umělým.
Stevene, dělám si legraci. Taky jsem se o tebe bála.
No jo. Hodně jsem přemýšlel o tom,
co jsi řekla.
-Před tou nehodou. -Já taky.
Měla jsi pravdu.
My dva se k sobě nehodíme.
Cože?
Kdybysme se tenkrát v New Yorku nepotkali,
žili bysme svoje životy a byli v pohodě.
Budeme předstírat, že se to nestalo.
Nikdy jsem o tobě nebyl schopný přemýšlet jasně.
Nemohl jsem se tě vzdát.
Mám rád výzvy, ale…
Tohle je budíček.
Měla jsi pravdu. Nehodíme se k sobě.
Dobře. Tak to vidíme stejně.
-Jo. Konečně. -Půjdu za Belly.
První lásky jsou důležité. Conrad byl ta moje.
Po zbytek života na něj budu ráda vzpomínat,
jako člověk vzpomíná na své první zvířátko, první auto.
Ale ty poslední jsou důležitější.
Steven bude v pořádku.
Díky bohu.
Chceš na vzduch?
Jo, moc rád.
Byla jsem… Jsem na tebe naštvaná.
Máš na to právo.
Je mi líto, co jsem ti provedl a že jsem ti to neřekl dřív.
Mrzí mě, že ses to dozvěděla tím nejhorším způsobem.
Vím, že dá hodně práce, než mi začneš zase věřit,
ale jsem připravený udělat cokoli, když mi to dovolíš.
Mě to taky mrzí.
Co tě mrzí?
Všechno, co vedlo k té hádce a ke Cabu.
Chápu, že sis myslel, že jsme se rozešli.
Vážně?
Jo, ale…
Nechápu, jak sis tak snadno mohl začít s jinou.
Já jsem stěží přežívala.
A tys byl tak v pohodě, žes mohl s někým spát?
Ne, Belly. Celý týden jsem byl otupělý.
Jako bych tam ani nebyl, když jsme s Lacií…
…měli sex.
Potom jsem seděl ve sprše a bůhví jak dlouho brečel.
Přemýšlel jsem, jak si tě potom ještě můžu zasloužit.
Možná bysme neměli dovolit, aby jedna chyba vymazala všechny ty roky.
Jestli oba věříme, že to mezi námi je větší než naše chyby,
možná můžeme začít znovu.
Já to chci, Belly, strašně moc.
Už mě nikdy nesmíš tak zranit.
Slibuju.
Už to nechci znovu podělat.
Nepoděláme to.
Po tom se Stevenem to chápu.
Život je moc krátký na to, abys ho nestrávil s tím, koho miluješ.
Chci být s tebou pořád. Navzdory všemu.
Nevím, jak bych žila bez tebe.
Já taky ne.
Belly, vždycky to byl náš příběh. Tvůj a můj. Nikoho jiného.
Na co myslíš?
Na budoucnost. Je to šílený.
Ne, co? Řekni mi to.
-Chtěla bys… -Ano.
Ani nevíš, co chci říct.
Zkus to.
Isabel,
vezmeš si mě?
Ano. Vezmu si tě.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
PODLE KNIŽNÍ PŘEDLOHY OD JENNY HANOVÉ
Překlad titulků: Vít Bezdíček
Kreativní dohled Kateřina Hámová OVÉ