Az előző részek tartalmából…
Azt mondtam, azért jelentkeztem ide, mert a Finch jó suli.
De leginkább azért, mert a közelében akartam lenni.
És most itt vagyunk.
Életünk végéig ezt fogjuk csinálni.
-Felvettek a várólistáról! -Párizsban?
Elkezdtétek már írni Conraddal a beszédet az átadóra?
Fél Cousins ott lesz, hogy lássa Susannah emlékparkját.
Mentem a cuccokért, de nem volt ott a nevem. Nem diplomázhatok.
Mindig visszatérünk egymáshoz. Mintha sosem lenne vége.
Megkaptam a nyári munkát a klinikán.
-Voltál már szerelmes? -Egyszer.
Hogy hívják?
-Belly. -Az öcséd barátnője?
Szia, Jere! Nem fogok tudni elmenni az avató ünnepségre.
Ami Cabóban történik, az Cabóban is marad.
Kavartál Lacie-vel a tavaszi szünetben?
-Basszus! -Akkor szakítottunk.
Nekem nem jelentett semmit!
-Hát nekem igen! -Esküszöm!
Mindent tönkre tettél!
A NYÁR, AMIKOR MEGSZÉPÜLTEM
Elmegyünk kávéért, Bells?
Azt mondtad, legalább négyest kell kapnod médiaetikából,
különben megbuksz.
Jó. Nem vagy vicces!
Ácsi! Ez meg mi?
„Fontos információ a cabói járatodhoz”? Te mióta mész Cabóba?
Mondtam a last minute repjegyet, amit vettem.
Arra emlékeznék, hogy Mexikóba mész.
Ez az utolsó tavaszi szünetem. Te pedig Phillyben leszel, szóval…
Azt beszéltük, Cousinsban találkozunk.
Azt hittem, többet akarsz apáddal lenni.
Ne akarj bűntudatot kelteni, múlt hétvégén találkoztam vele.
Történt valami köztetek? Azóta elég nyűgös vagy.
Rosszabb, mint meglátogatni anya sírját? Nem.
Hé, ez nem fair! Egy kicsit önző vagy.
Oké, bocs! Ne piszkálj már! Ha jönni akarsz Cabóba, gyere!
Nem akarom elrontani a kanbulit.
Nem az. Lányok is jönnek.
Szóval nők mehetnek, csak nem barinők. Szép.
Nyugi, nem a vizespólóverseny miatt megyek,
-bármit is látsz bele. -Nem az a baj.
-Akkor? -Mi bajod van?
Nem is szóltál, hogy mész.
Mert utálod a diákszövetségeket.
Mikor mondtam ilyet?
Nem kellett. Látom rajtad.
Bocs, hogy hülye vagyok, és elszúrom a vizsgáimat!
Bocs, hogy szórakozni akarok!
Bocs, hogy én nem vagyok színötös
orvoshallgató, mint Conrad.
Úristen! Ne told rám a kisebbségi komplexusod!
-Ezt honnan veszed? -Hát,
erről kérdezd inkább apádat!
Ha ennyire hülyének és önzőnek tartasz,
minek vagy velem? Faszom, nem pazarlom az idődet.
Nevetséges vagy!
Elegem van abból, hogy nevetségesnek tartasz! Szakítsunk!
-Ez komoly? -Igen!
-Oké. Ha így érzel… -Így.
-Remek! Király! Szia! -Pá!
Hazamentem a tavaszi szünetre, és azóta sem beszéltünk.
Nem hiszem el, hogy öt napja nem ír.
De te sem írtál neki, nem?
Jó, de ő kezdte a veszekedést.
Miért nem jössz velem New Yorkba pár napra?
Szétnézhetünk a városban a szuper interjúm után.
-Túl depis vagyok. -Ne bámuld az Instát!
Még mindig nem tudom, mi történt.
Hadd nézzem!
-Elmentem! -Szia, anya!
A jó hír, hogy elég megtörtnek tűnik.
Tudom, el volt kenődve a jegyei miatt, de…
Elég! Ha tudni akarod, mi van vele, kérdezd meg!
-Jó, de ő… -Beszélj vele, ha visszajött!
A pasik akár a kutyák. Ilyenkor felszívódnak,
és néha még a világ legjobb pasija is elcseszi.
Szarul érzi magát. Jere-ről beszélünk.
Te vagy a mindene. Nélküled létezni sem tud.
Elhittem, hogy igaza van,
így mikor visszamentünk, átmentem hozzá.
Tényleg nem akartál megkeresni?
Veszekedünk, kisétálsz az ajtón,
-és egy hétig nem hallok felőled. -Seggfej vagyok, Belly.
Elcsesztem, nem kicsit.
Hé! Nem. Nincs semmi baj.
De igen. Van.
Szar hetem volt, és rajtad vezettem le.
Sajnálom. Bocsáss meg, Belly!
Oké, összevesztünk. Nem a világ vége.
Akkor te…
Újra össze akarsz jönni velem?
Nem is voltunk külön.
Belly, amikor Cabóban voltam…
Azt hittem…
-Hé! -Azt hittem, hogy…
Majdnem elveszítettelek egy hülyeség miatt.
Sosem tudnál.
Ez a tiéd. Rád gondoltam, mikor a parton voltam.
Azt se tudtam, beszélünk-e még.
Nagyon béna.
-Nem muszáj hordanod. -De! Imádom!
Szeretlek!
Hülye szar!
Mondd meg, mit csináljak? Utálom magam. Bocsáss meg!
Itt van Taylor.
-Alszom. -Vettem.
Alszik.
-Beszélni akarok vele. -Hagyd pihenni!
Jó. Hoztam neki egy burritót.
Extra ropogós baconnel, ahogy szereti. Csak egyen valamit!
Oké, szia!
Belly, esküszöm, fogalmam sem volt Lacie-ről.
Mindkettőjüket kinyírtam volna érted.
Kérlek, hívj vissza! Csak hívj fel!
-Én nem jönnék közelebb… -Tay…
-…ha kedvesek számodra a golyóid! -Hogy van?
Nem tudom. Velem sem beszél.
A ribid a lányszövetségem tagja, ezért én is bűnrészes vagyok.
-Hallgass meg! -Nem! Mindig melletted álltam.
Én voltam a legfőbb támogatód,
erre kiderül, hogy egy rohadt kis csaló vagy!
-Hihetetlen! -Nem vagyok! Külön voltunk.
Nem, ez baromság. Nem úszod meg ennyivel!
Két egész másodperce szakítottatok, Jeremiah.
Aztán vettél neki egy olcsó kagylókarkötőt, hogy kiengeszteld,
mi járt akkor a fejedben?
-Te vagy a megcsalás szakértője? -Mi?
Jól hallottad. Hogy van Davis és Mia?
Most nem rólam van szó! Úgy volt, hogy te vagy a tökéletes pasi.
Te megérdemelted volna. De úgy tűnik, mégse. Talán sosem volt így.
Húzz el innen!
Taylor mobilja, hagyj üzenetet!
Adam téged is behívott a meetingre?
Ja. Jó buli így tölteni a vasárnapot,
a háttérben ülve, míg a nagyok beszélnek.
Megvan a dosszié, amit pénteken küldtem?
-Igen, persze, hogyne! -Akkor láttad is, hogy a StarcadeX az?
A StarcadeX gaming startup?
Jó ég! Tudtam, hogy gamer vagy!
Jesszus! A kockák mintapéldánya!
Na jó, nem. Nyugi, oké? Én programoztam azt a cuccot.
Informatikát tanultam a Princetonon.
-Rémlik? -Igen. Hogy felejthetném el?
Benne van az e-mailes aláírásodban.
Tégy egy szívességet!
Olvasd el az aktát, és csak aztán hívd fel a barátnődet, jó?
Igazából szakítottam a barátnőmmel.
Az exemet hívtam. Vagyis, az ex exem…
Jó ég, légyszi ne! Most rögtön állj le!
Semmi személyes. Oké?
Nem az a kolléga vagyok, akit érdekel a magánéleti dráma.
-Nem érdekel. -Oké.
Rendben. Szóval StarcadeX?
Az összes befektető megpróbál majd rárepülni.
-Résen kell lennünk. -Értem. Vettem.
Köszönöm!
Vacsi?
A könyvtárig kell eljutnod. Egyszerre csak egy lépés!
Igen, de minden hozzá vezet.
Nem tudok tanulni.
Le kell mondanom a nyári munkámat is,
mert nyilván nem megyek Cousinsbe Jeremiah miatt.
És hogy mondjam el anyámnak,
hogy nem tudok elmenni a megemlékezésre sem,
szintén Jeremiah miatt?
Az is lehet, hogy többé nem megyek
a nyaralóba Jeremiah miatt!
Neked más megközelítés kell.
Nem! Semmi sem fog működni, mert minden…
Úristen!
Minden rendben lesz.
Találkozunk a tanulócsoport után.
Nem csak Lacie-t nem tudom elkerülni. Mindenhol Jeremiah-t látom.
Akkor is, ha ott sincs.
Várj! Várj!
Bárhová megyek, mindenütt közös emlékek a legszebb időkből.
Dobjad!
-Szép! -Szép dobás!
-Szép! -Jobb nem is lehetett volna!
Szóval… el kell mennem innen.
-Szia! -Szia, anya!
Gyors kérdés: átküldenéd az anyakönyvi kivonatom?
Holnapra, ha lehet.
Neked is szia, drága kislányom! Jól, kösz a kérdést! És te hogy vagy?
Bocsi! Hogy vagy, anya?
Egy nagyon uncsi konferencián.
Szóval nem tudom elküldeni a kivonatot.
Amúgy is, minek az neked?
Az útlevélhez. Kiderült, hogy felvettek a párizsi várólistáról.
Ez fantasztikus! Gratulálok, kicsim!
Jere hogy viseli?
Hiányolni fog, de tuti büszke rád.
Igen.
-Le kell tennem. -Oké. Szeretlek!
Meg vagy zavarodva, tes! Engedd el magad és…
lazulj el!
Próbáld ki az új füvemet! Ettől jobb lesz.
Elvesztettem, aki a legfontosabb nekem.
Bocs, hogy élni sincs kedvem!
Asszed nem értek a szakításhoz? Pedig de!
Láttál Sean után.
Két másodpercig voltatok együtt.
-De jelentett valamit. -Hihetetlen, hogy így elkúrtam.
Haver, bírom a csajodat. Tényleg.
És ezt szeretetből mondom. De szakítottatok. Igaz?
Te meg részeg voltál, Lacie meg totál rád volt cuppanva…
Ez nem mentség! El kellett volna mondanom, amint visszajöttem.
Igen. Talán nem ártott volna.
Belly volt életem értelme, mióta elvesztettem anyámat.
Ő a mindenem.
Elveszíteni őt olyan…
Basszus, mintha a legjobb énemet veszíteném el.
Ez gyönyörű volt, haver.
Akkor küzdj érte!
Ne bocsánatot kérj! Mutasd meg neki!
-Mintha olyan könnyű lenne. -Nem kell annak lennie.
El sem hiszem.
Odaadónak mutatja magát, de ugyanolyan, mint a többi.
Esküszöm, ha átjön a koleszba, elintézem.
-Kérem, ne mosolyogjon! -Az menni fog.
Szívás, hogy nem holnap mész Párizsba.
-Szerinted túl szigorú vagyok? -Nézd!
Ha tényleg azt hitte, hogy szakítottatok, akkor nem megcsalás.
De hogy titokban tartotta?
Szerintem tudta, hogy rosszat tesz,
és úgy döntött, eltitkolja előled. Ez nem tudom megérteni.
Anika viszont nem tudta, hogy nekem is van egy titkom.
Karácsony másnapján történt tavaly.
Anyám egy írótáborba ment. Steven meg a barátaihoz.
Jere pedig síelni az apjával és Conraddal.
Miért maradtam volna otthon egyedül,
ha elmehetek a kedvenc helyemre is?
Steven kocsijával elmentem Cousinsba.
Basszus!
Istenem! Oké, mit tenne Kevin?
Mit tenne Kevin?
Steven, én vagyok, nyisd ki!
Belly!
Jól vagy?
Igen. Bocsánat, csak a vaku elvakított.
-Oké. -Következő!
Belly! Ne! Kérlek, ne menj el!
Életem legnagyobb hibája volt. Kérlek, beszéljünk!
Mindent elmondok. Mindent…
Nem akarok többet titkolózni.
Oké.
Hogy történt?
Nagyon szomorú voltam. És részeg.
Ő meg ott volt.
Hányszor?
Kétszer.
-Hogy tehetted ezt, Jere? -Belly, kérlek!
Nem érdemellek meg.
De jobban szeretlek, mint bárki mást,
és szörnyen sajnálom,
-bármit megtennék, hogy visszakapjalak! -Elég! Nem tudod visszacsinálni.
Belly! Kérlek!
Bocsáss meg! Sajnálom… Mindig is téged szerettelek!
Én is szeretem őt. És meg akarok bocsátani neki.
Csak nem tudom, hogyan.
Úgy volt, hogy te sosem bántanál engem.
Erre te okoztad a legnagyobb fájdalmat.
Laurel!
-Eliot! -Hé!
Hűha! Micsoda könyvek!
Már kétszer elolvastam a Moncrieff-fordítást, szóval…
-Én is. -Igen.
Úgy döntöttem, hogy idén
végre elolvasom franciául az À la Recherche du Temps Perdut.
Hajrá! Kalandra fel!
Alapíthatnánk saját könyvklubot,
ha érdekel.
Sajnos Park professzor kibukott franciából elsőévesként.
John, mit keresel itt?
Beszélni szeretnék veled.
Négyszemközt, professzor.
Jól van.
Később találkozunk?
Persze. Igen.
A Flaubert szimpóziumon leszek, ha beugranál.
-Oké. Remekül hangzik. -Oké.
Ez mi volt?
A tanársegédek flörtölhetnek tanárokkal?
Adjunktus. És lehet, hogy én is flörtöltem.
Akkor megmentettem.
Öt perc alatt élve felfaltad volna.
Mit keres itt egy történész professzor?
Kooperatív kurzusokat keresek.
Az igazgató szeretné újra népszerűvé tenni a szakot.
Egy irodalmi konferencia biztos segít.
Lőj le!
Kérem, fáradjanak a B bálterembe az óangol költészeti előadásra!
Köszönöm!
-Na ez… -Rohadt unalmas.
Igen.
Jól van.
Új terv. Ezt megisszuk valahol. Hozd a dugóhúzót!
-Nem lehet. -Pedig az rád vár!
Üdv az első napjukon!
A nyár végére nagyjából feleennyien maradnak.
Ne húzzanak fel, és megleszünk.
Az első beteg.
Tizenöt éves fiú, rohamot kapott.
Van ötletük, mi okozhatta?
Az elsőévesekkel kezdünk. Maguk szerint?
-Hát… -Nos…
Talán a serdülőkori hormonok. 15 éves. Lehet…
Influenzás volt,
és az ő korában a láz okozza a legtöbb rohamot.
-Remek. -Hányingerre is kapott gyógyszereket,
-ami növeli a kockázatot. -Szép!
Néha a nyilvánvaló válasz a helyes.
Abszolút. Köszönöm, dr. Namazy! Ezt észben tartom.
Oké. Következő beteg.
Azt akarod, hogy engem rúgjon ki első nap?
-Tuti csak duma. -Nyugi, elfogadom a vereséget.
Majd visszavágok.
Csak azért nyalsz be Namazynak, hogy megküzdj
az öcséd nője iránt érzett szerelmeddel.
-Miért mondtam el? -Mert el akartad mondani.
Mindegy.
Egy konferencián a legbiztonságosabb hely
a hotel konditerme. Szép!
Add a telefonod! Lemerültem, hazacsörögnék.
A szobámban van. A gyerekek jól vannak. Különben is, fejreálltál.
Igen, így van.
Mit csinálsz?
Kinyomom, ami a szívemet nyomja.
Miért is kérdeztem?
Annak ellenére, hogy szar volt a házasságunk,
jó társszülők lettünk.
Igen.
Úristen! Eszembe jutott.
Belly ma felhívott,
hogy a következő félévben külföldön tanul, Párizsban.
Tudod, hogy miért fogta el a rendőrség Quasimodót?
Csak púp volt a hátukon.
Ezt többet ne süsd el!
Imádtad a vicceimet.
Úgy röhögtél, hogy a sör az orrodon jött ki.
Nem ezért feküdtél le velem már az első randin?
Csak megjátszottam. Végig le akartam feküdni veled.
Tényleg?
Beszállhatok?
-Gyere csak! -Mi végeztünk.
Köszönöm!
Minek jöttél ide?
Egész nap nem válaszoltál az üzeneteimre.
Vizsgaidőszak van. Stresszes vagyok.
Minden oké, Tay? Mi a baj?
Éhes vagyok.
Oké. Akkor együnk valamit! Szállj be!
Jól van.
Hová menjünk?
Nem tudom.
Mi az?
Szakítottam Miával.
Remélem, nem miattam.
Mi?
Bocsi!
Azt hittem, örülsz, hogy veled akarok lenni.
Azután, hogy múltkor ott aludtam.
Tévedsz, Steven.
Mondtam már, hogy lazán akarom csinálni.
Köztünk soha nem lesz laza. Te is tudod.
-Jó ég! -Ne szarakodjunk tovább,
jöjjünk össze, ne bántsunk másokat!
-Nem is tudnak rólunk! -Nem számít. Ez gáz.
Taylor, szeretném újrakezdeni.
-Tiszta lappal. -Steven, már próbáltuk.
-Milliószor. -Gyerekek voltunk.
-Nem működik. -Te vagy az egyetlen lány,
-akit akarok. -Istenem!
-Azt hiszem, szeretlek. -Hagyd abba!
-Nem fog menni. -Miről beszélsz…
-Állj félre, kiszállok! -Ne!
Hallgass meg! Kérlek!
-Csak ennyit kérek. -Kiszállok!
Az út közepén vagyunk.
-Nem csinálom. -Nem érdekel! Húzódj le,
és engedj ki a kurva kocsiból!
Jól van! Jól van. Baszki!
Megállok! Oké?
Taylor, mi a fasz?
Taylor! Mondtam, hogy nem…
Úristen!
-Taylor! -Szia!
Nagyon sajnálom!
Mi történt? Ott voltál? Megsérültél?
-Mi történt? -Nem voltam a kocsiban.
-Oké. -Vitatkoztunk.
Kiugrottam, és utánam akart jönni.
Oké.
Mi?
-Mi? Hé! Mi történt? -Az én hibám.
Nem a te hibád.
De igen.
Steve Conklinhoz jöttek?
Igen. Jól van?
A felvételek szerint megrepedt egy bordája, és agyzúzódása van.
-Agyzúzódás? Mi a… -Bevérzés az agyon.
Kiderül, súlyos-e, ha lemegy a duzzanat.
Addig altatjuk.
Várunk, és majd kiderül? Ennyi?
Ki kell tölteni pár űrlapot,
és valakinek el kell járnia helyette.
-Melyikük lesz az? -Én a húga vagyok. Bocsi!
Az megfelel.
Milyen döntéseket kell meghozni helyette?
Rajta van az űrlapokon.
Megpróbálom felhívni a szüleimet. Egyiküket sem értem el.
-Oké, megpróbálom. -Oké.
Nem tudom, hogy milyen
a kibaszott biztosítása!
Honnan kéne tudnom a vércsoportját?
Emlékszem, Steven azzal hencegett, hogy univerzális donor.
Mindennel is hencegett.
-Oké. 0 negatív. Akkor 0 negatív. -Nulla negatív.
Oké.
-Megpróbálom elérni a szüleidet. -Jó.
Azt hiszem, szólnom kéne másoknak is.
Hívjam Jere-t is?
Nem tudom. Egy órája majdnem hánytam, ha rágondoltam.
De most… Bárcsak itt lenne!
Tudom.
Tudná, mit mondjon, hogy felvidítson.
Ma én leszek a Jere-ed.
-Oké. -Megkeresem őket.
És azt a hülye Jere-t is felhívom, oké?
Csak töltsd ki a papírokat, a többit bízd rám!
-Intézem. -Oké, köszönöm!
-Felhívod Conradot is? -Conradot?
Ő talán érti is, mit jelent ez. Köszi!
Igen, intézem. Felhívom Conradot.
-A következő géppel megyek. -Nem kell.
Laurel és John addigra ideér.
Oké. Mondd el, mit mondott az orvos!
Elég nagy pöcs volt. Lerázott minket.
Mi is csak várunk, hogy…
Talán segíthetek. Melyik kórház?
A Providence Központiban vagyunk. De hogyan…
Megoldom.
Segíteni akarok.
Belly hogy viseli?
-Jól. -Igen? Oké.
-Igen. -Remek.
Oké.
-Szóljatok, ha van valami, jó? -Persze.
Jól van.
Dr. Namazy! Elnézést!
Mondja!
Egy barátom autóbalesetet szenvedett.
Közeli barátom. Inkább családtag.
A Providence Központi Kórházba vitték.
Ismer esetleg valakit a neurológiáról?
A neuró vezetője egy barátom barátja.
Steven Conklinnak hívják.
Van rá mód, hogy odatelefonáljon?
-Meglátom, mit tehetek. -Köszönöm!
Nem akarja kivenni a mai napot?
Nem. Megleszek.
Rendben.
Igen. Oké.
PROVIDENCE KÓRHÁZ
Jere a váróban van.
Ja, tudom.
A közelben akar lenni, ha kellene.
Nem fog idejönni beszélni veled vagy ilyesmi.
Ez olyan édes! Miért kell ilyen édesnek lennie?
Írjak neki?
Isabel Conklin?
Igen.
Dr. Jun Kwaan, neurológiai osztályvezető.
-Átveszem a bátyja ügyét. -Rosszabbodott?
Nem. De egy jó ismerős segíteni akar.
Felhívott egy stanfordi kollégám.
Steven altatásban van.
Stabil az állapota, CT-t kértem. Volt már bent nála?
Menjünk!
Két látogató mehet be, csak családtagok.
Gondolom, ön Steven másik húga. Erre tessék!
-Van valami hír a barátodról? -Nincs.
Biztos nem akarsz ránézni?
Nem is tudom, mit tennék.
Még nem vagyok orvos.
Alig beszéltünk az elmúlt pár évben.
A mobilokat hagyják kint.
Rendben.
Hogy ment a vérvétel?
-Jól. -Remek.
Ezt félrecímkézték.
Az az enyém. Az én hibám.
-Veszélybe sodorja a betegét. -Kijavítom.
Haza kellett volna mennie.
-Nem fordul elő többet. -Nem.
Elmehet. Még nem áll készen.
Egy hiba miatt kirúg? Dr. Namazy, kérem! Én nem…
Magának talán csak egy hiba…
Az a helyzet, hogy nem ismeri a határait,
maga a megtestesült kockázat. Én felelek magáért.
-Dr. Namazy, én… -Nem.
Jövőre újra jelentkezhet.
Elárulhatok egy titkot?
Senkit se szerettem úgy, mint téged.
Tudod, milyen ijesztő ez?
Tudom, úgy teszek, mintha nem érdekelne, de nagyon is érdekel.
Mindig félek, hogy csak idő kérdése,
és azt mondod, nem érek ennyit.
Azt mondod majd: „Igazából, nem érsz ennyit.”
Gondoltam, ha ellöklek magamtól,
és úgy teszek, mintha nem szeretnélek,
akkor nem bánthatsz.
És nem tudom, hogyan állhatnék le.
Amikor először összejöttünk,
emlékszel, azt mondtad, hogy…
Azt mondtad, nem mondasz le rólunk.
Fogalmad sincs, mennyire hinni akartam neked.
Jó hírem van. A CT rendben.
„A CT rendben.” Vagyis?
Lement a duzzanat,
nem kell altatásban tartanunk.
Időbe telik, míg felébred.
Szólunk, ha bemehetnek hozzá.
Köszönöm!
-Jól van. Rendbe fog jönni. -Úgy megijedtem!
Bocs, hogy ezt rád zúdítom.
Tudom, hogy nem kéne újra összejönnünk.
Soha nem kellett volna ítélkeznem.
Nem, igazad volt. Szét voltam esve.
Nem akartam elengedni Stevent, de Davist is megtartottam,
mint valami érzelmi védőhálót. Szemét és önző voltam.
Steven helyesen akart cselekedni,
én meg kiakadtam. De ez az egész olyan…
Azt hiszem… azt hiszem, ez ráébresztett, hogy bár nagyon félek,
hogy újra elveszíthetem Stevent, inkább újra megpróbálnám vele.
Szakítani fogok Davisszel.
Bárhogy döntesz, támogatlak.
Rendben. Nagyon szarul nézek ki? Dögös vagyok?
-Nem fogok hazudni. -Ennyire gáz?
Menj vissza a házba, egyél valamit!
Zuhanyozz le!
Hallottad a dokit.
Úgysem lesz fent egy darabig.
Oké. Köszi!
Figyi!
Ha Jeremiah-val akarsz lenni, csináld!
-Nem mondtam… -Könyörögjön csak, nyilván,
de ne dobj el mindent,
ami az elmúlt négy évben volt köztetek!
Már ha még mindig ő kell.
Oké.
Laur!
Fel kell kelnünk.
Fogd be!
Azóta sem vagy koránkelő, mi?
Csipás a szemem.
Hoznál nekem kontaktlencse folyadékot?
Persze!
Úristen!
John, gyere ide!
-Istenem! Anya, hol voltál? -Mi?
-Most láttam az üziket. -Mi az?
Mi folyik itt? Stevennek balesete volt? Jól van?
Rendbe fog jönni.
Próbáltam erős maradni, de annyira féltem.
Bean… Hallgass!
El sem tudom képzelni, mennyire féltél.
Ne haragudj! Egyedül voltál ott?
Nem. Itt van Taylor, sokat segített.
És Jere is. Egész éjjel itt maradt.
Őrület ez az egész, anya.
Figyelj, édesem! Megyek, amint tudok,
megkeresem apádat, és szólok neki is.
Szeretlek, Belly!
Szeretlek, anya!
Autóbalesete volt?
-Jól van. Nem lesz baja. -Oké. Baszki!
Belly nem ért el minket az éjszaka.
-Semmi baj, ez… -Öt perc múlva az előtérben!
Van új infó Stevenről?
Nem sokat láttuk egymást az évek során,
és nem voltunk kettesben…
Szia!
…kivéve aznap a motelben.
-Szia! -Szia!
Miért van nálad piszkafa?
-Azt hittem, betörő vagy. -Hát persze.
Hol van Jere?
Apáddal úton vannak Chamonix-ba.
Értem.
Nem ott kéne találkoznotok?
De. Törölték a járatomat az időjárás miatt.
A 28-ai járatra tudnak helyet adni.
Mit keresel itt?
Anya a hegyekben nyaral, Steven meg New Yorkban van.
Egyedül voltam otthon, szóval…
Tiszta csoki az arcod.
-Nem is. -Mit csináltál?
-Beledugtad a fejed a dobozba? -Hallgass!
Fázol? Begyújthatok.
Bár lehet, hogy kicsit késő van már hozzá.
Szerintem kidőlök.
Boldog karácsonyt!
Örülök, hogy látlak.
Én is.
Másnap reggel, amikor felébredtem,
az az érzésem támadt, hogy már elment.
Jól vagy?
Nem! Hagyj békén!
-Megsérültél? Fel tudsz kelni? -Azt hittem, elmentél.
Nem. Még nem.
-Hadd segítsek! -Ne!
-Csak… Várj egy kicsit! -Oké.
Egytől tízes skálán mennyire fáj?
Tizenegy.
-Olyan gyerekes vagy, ha fáj valamid. -Nem is!
Elég nagyot estél.
Komolyan, mint amikor egy rajzfilmben megcsúsznak az állatok egy banánhéjon…
Állatnak neveztél?
Felkaplak és beviszlek a kanapéra.
Ne! Csak…
Ne! Túl nehéz vagyok.
-Hagyj itt! -Oké.
Tudom, hogy nem tudok úgy fekve nyomni, mint Jere, de azért elbírlak.
Készen állsz?
-Na gyere! -Oké.
Semmi baj. Mehetünk?
Vigyázz a lábadra!
-Semmi baj. -Ja.
Akkor eszembe jutott valami.
A szívem egy része mindig szeretni fog.
Együtt töltöttük a napot, de mégsem voltunk együtt.
El akarod csaklizni a nőmet, George Bailey?
Nem tudom, miről beszélsz.
„Szórakoztatóan kifejező,” Kilenc betű, az első Sz, az utolsó S.
Színpadias.
Színpadias?
Louis, maga éppen olyan szentimentális, mint én.
Jobb neki Laszlóval.
Meg vagy húzatva! Ricket és Ilsát egymásnak teremtették
A szerelmi száluk semmi ahhoz képest,
amit Laszlo tesz az ellenállásért.
Úristen! Mi van?
Hozok még tűzifát.
Túl fiatal vagy a cinizmushoz.
Ja.
-Belly! -Szia!
Belly… Bocsi, szörnyű itt a térerő.
Lefagynak a golyóim itt a hegyen. Mizu?
Most épp Cousinsban vagyok.
Nagyon magányos voltam, úgyhogy ide jöttem.
Király! Taylor is ott van?
Nem. Egyedül jöttem.
Bárcsak itt lennél velem!
Conrad gépét törölték az idő miatt,
itt ragadtam apával.
Igen, ő…
-Mi? -Halló!
-Belly, hallasz engem? -Jere…
Nem hallom, amit mondasz.
Mindegy. Csak…
Mi?
Holnap felhívlak, oké? Szia, Bells!
Oké. Szeretlek!
Szólni akartam Jere-nek, hogy itt vagy.
Ne is törődj vele!
Sose mondtam el neki, hogy Conrad is ott volt.
Mert nem volt mit.
Semmi sem történt köztünk. Nem is történhetett volna semmi.
Conrad másnap reggel lelépett.
Elment, éppen úgy, ahogy vártam.
Szó nélkül. Akár egy szellem.
Boldog karácsonyt, Belly! Örülök, hogy láttalak.
Conrad Fisher, a múlt karácsonyok szelleme.
12. JENNY HAN REGÉNYE, „UTÓIRAT: … SZERETLEK”
MÉG MINDIG
Te vagy a jó kapcsolatokkal bíró stanfordi, aki segített Stevennek?
Köszi. Magához tért. Jól vagyunk.
Gyere be!
-Szia! -Levennéd a cipődet?
Csak beköszönök. Épp hazafelé tartottam és…
Jöttél piszkálni, mert rögtön kirúgtak?
Nem! Tudni akartam, hogy van a barátod.
Rendbe fog jönni. Kösz!
Az jó.
Ez a tiéd.
Köszönöm!
Szívesen!
Szóval, nézd…
A tegnapiról…
-Tudjuk, hogy Namazy kemény. -Jól vagyok.
Király. Ez…
Igazából azt akartam mondani, hogy azért igaza van.
Tudod, hogy mindig őszinte vagyok, ugye?
És őszintén, baromi okos vagy, nyilván,
de kordában kell tartanod az érzelmeidet.
Tessék?
Tagadhatod az érzéseidet, amennyire csak akarod.
Nem fognak eltűnni.
És amíg félsz szembeszállni velük, ők irányítanak majd téged, nem fordítva.
Azért köszönhettél volna.
Szia!
Steven, bejöhet egy látogató?
-Igen. -Felébredtél!
Jól van.
-Óvatosan a bordáival! -Hé!
Dehogy, nyugodtan törj el egyet!
Épp csak megrepedt, dedóskám!
Hogy… Hogy van anya és apa? Hol vannak?
-Ide jönnek. -Sziasztok!
Szia!
Magatokra hagylak. Örülök, hogy jól vagy.
Mindenkit halálra rémítettél, ugye tudod?
Belly nagyon aggódott.
Tudtam, hogy csak játszod az eszed.
Kómában voltam. Szóval…
Igen, de csak mesterségesben.
Steven, viccelek. Nyilván én is aggódtam érted.
Ja. Sokat gondolkodtam azon,
amit mondtál, mióta felébredtem.
-A baleset előtt. -Én is.
És igazad volt.
Nem működik ez köztünk.
Mi?
Ha nem találkoztunk volna aznap New Yorkban,
éltük volna tovább az életünket.
Tegyünk úgy, mintha így lenne.
Sosem tudtam tisztán gondolkodni, ha rólad volt szó.
Nem tudtalak elengedni.
Szeretem a kihívásokat, de…
ideje felébredni.
Igazad volt. Nem működik.
Remek. Akkor egyetértünk.
-Ja. Végre. -Megkeresem Bellyt.
Az első szerelmek fontosak. Nekem Conrad volt az.
Életem végéig szeretettel gondolok rá,
mint az első házi kedvencemre vagy autómra,
de az aktuális fontosabb.
Steven rendbe fog jönni.
Hála az égnek!
Kimegyünk levegőzni?
Igen, az jó lenne.
Mérges voltam… annyira mérges vagyok rád.
Minden jogod megvan hozzá.
Sajnálom, amit tettem, és hogy nem szóltam előbb.
És hogy a lehető legrosszabb módon derült ki.
Tudom, sokat kell dolgoznom azon, hogy újra megbízz bennem,
de bármit megteszek, ha adsz egy esélyt.
Én is sajnálom.
Mit?
Mindent, ami ahhoz a veszekedéshez, és a Cabóban történtekhez vezetett.
Értem, miért hitted, hogy szakítottunk.
Tényleg?
Igen, de…
Nem értem, hogy tudsz ilyen könnyen továbblépni.
Én majd belehaltam.
Hogy lehettél elég jól ahhoz, hogy szexelj?
Belly, totál tompa voltam azon a héten.
Nem is voltam ott fejben, amikor Lacie és én…
Amikor dugtunk.
Utána leültem a tus alá, és nem is tudom, meddig sírtam
azon gondolkodva, hogy érdemelhetnélek meg ezek után?
Talán nem kellene eltörölnünk ennyi évet egyetlen hiba miatt.
Már ha mindketten úgy gondoljuk, hogy ami köztünk van, erősebb a hibáknál,
akkor talán újrakezdhetnénk.
Én is ezt akarom, Bells. Nagyon is.
Soha többé nem bánthatsz meg így!
Ígérem.
Nem akarom megint elszúrni.
Nem fogjuk.
Steven balesete után megértettem.
Az élet túl rövid, hogy ne azzal töltsd, akit szeretsz.
Örökké veled akarok lenni. Bármi áron.
Nem tudnék nélküled élni.
Én sem.
Belly, ez mindig is a mi történetünk volt. A tiéd és az enyém. Senki másé.
Mire gondolsz?
A jövőre. Kész őrület.
Ne úgy! Mondd ki!
-Hozzám… -Igen.
Nem is tudod, mit akarok.
Fogadjunk!
Isabel Conklin,
hozzám jössz feleségül?
Igen. Hozzád megyek.
Szeretlek!
Én is szeretlek!
A feliratot fordította: Péter Dávid
Kreatív supervisor Kwaysser Erika vid