Detta har hänt…
Du skulle vara idealet. Du skulle förtjäna henne.
Jag ser Jeremiah överallt.
Jag förlorade den viktigaste i mitt liv.
Jag ville bara ringa och prata om mammas grej och talet och allt.
Ja. Skulle du kunna skriva det själv?
Du gör nog ett bättre jobb än mig.
Jag är verkligen ledsen men jag kan inte komma på invigningen.
Jag fick sommarjobbet på kliniken.
Du är den enda tjejen
-jag vill vara med. -Gud.
Stanna och släpp ut mig ur biljäveln!
Okej!
Var han med i en olycka?
Jag kan hjälpa. Var är han?
Han klarar sig.
-Du är klar här. -Sparkar du mig?
Du hade rätt. Vi fungerar inte ihop.
Vill du bli ihop med Jeremiah igen, så bli det.
Vi kanske inte borde låta ett misstag radera alla dessa år.
Bells, jag vill verkligen det.
Du får aldrig såra mig så igen.
Jag lovar.
Isabel Conklin, vill du gifta dig med mig?
Ja.
Nej.
Jag ska träffa Taylor.
-Måste du? -Ja.
Hon är ledsen över henne och Steven,
och jag har varit så upptagen med tentor
att vi knappt har setts.
Jag kan följa med.
Bara bästisar.
Jag är din bästis också.
Nej.
Berätta inte för nån, men du är min fästman.
Är jag?
Jag vill inte vänta tills i helgen. Jag vill säga det nu.
Nej, nej. Vi måste vänta, för invigningen
är enda gången då våra föräldrar är samlade.
Du behöver åtminstone inte sitta
fem timmar i en bil med din pappa idag.
Kommer du att fixa det?
Säkert att du inte säger nåt?
-Ja. -Okej.
Fan. Taylor är redan där. Jag måste gå.
En sista sak.
Ja?
Vill du bli min fru?
Ja!
Va?
Den är liten, men…
Nej, den är perfekt.
-Vad gör du? -Jag ska berätta det.
-Vad gör du… Nej. -Jo.
Isabel Conklin ska gifta sig med mig!
Jag ska gifta mig!
-Hon blir en så snygg fru. -Herregud, sluta.
Jag kan inte vänta. Jag ska gifta mig med henne!
Isabel Conklin…
Hon ska bli min fru!
-Ledsen, jag är sen. -Hej…
Det ska du vara, jag svälter ihjäl.
Varför köpte du inte nåt…
Förlåt. Låt oss… Ja, vi fixar mat åt dig.
Hej, kan vi få två kalla mocha latte och två frukostmackor, tack?
Jag bjuder.
Ja.
Kan vi få en chokladcroissant också?
Ja.
-Tack. -Varsågod.
Hur mår du?
Bra. Det är skit samma. Kärlek är en lögn.
Han kommer att ta sitt förnuft tillfånga. Det är bara chocken.
Även om han gör det, så är det för sent.
Det är slut.
Han kan komma krypande på golvet,
be på sina knän om en ny chans
och jag skulle inte bry mig.
Om inte… Sa han nåt till dig? Gjorde han det?
Nej.
Men jag har inte hunnit prata med honom i enrum än.
Mamma tog med honom hem
så att han inte kvävs i sömnen.
Jag bryr mig inte.
-Fan ta honom. Tack. -Varsågod.
-Vill du sitta här? -Ja.
-Vi pratar om nåt annat. -Okej.
Hur är det med Jere? Hur är det att vara ihop igen?
Det är härligt.
Vad är det för leende?
Inget. Jag är bara glad.
Okej, du är konstig.
Okej, men du får inte berätta för nån
för vi vill berätta för våra föräldrar först.
Den morgonen på sjukhuset
förlovade vi oss.
Förlåt. Vad i…
Vad fan sa du?
Vi är förlovade.
Herregud.
Hjälp. Är du gravid?
Va? Nej.
Varför då då?
På grund av Stevens olycka.
-Nej. -Jo.
Det är inte på grund av den.
-Jo. -Den påminde mig om
hur det kändes att förlora Susannah och hur det gav perspektiv.
Jeremiah gjorde fel
men det överskuggar inte vad vi är för varandra.
Okej, så när händer det?
I sommar. Vi vill göra det i Cousins.
Gör ni det nu i sommar?
-Ja. -Ni har varit ihop igen
i typ 30 sekunder.
-Det var bara slut… -Han var otrogen!
Säg det inte så att alla hör.
Alla vet det.
Du sa åt mig att förlåta honom.
Jag sa prata med honom.
Jag sa inte gift dig.
Kunde ni inte bara ha blivit ihop?
Vi vill alltid vara ihop.
Alla som gifter sig tror det.
Men se på våra föräldrar.
Vi är inte våra föräldrar.
Pappa är här. Jag måste gå.
Kan du bara…
-Berätta inte för nån. -Okej.
Som om nån ens skulle tro på den galna utvecklingen.
Okej, jag säger inte ett ord.
-Okej, hej då. -Hej då.
Vad är det?
Hej, kan du skicka StarcadeX trådskiss till mig?
Borde inte du vila?
Jag kan jobba och återhämta mig samtidigt.
Jag har det under kontroll.
Inget illa menat, men Adam anställde mig
för att jag vet mer om teknikvärlden än ni finansnördar.
Nej, för att du är en familjevän.
Jag behöver inte din hjälp med det här.
Njut av att mamma fluffar dina kuddar.
Du la inte bara på. Jag…
Dags för nästa dos.
-Tittar du på porr? -Mamma!
Nej! Herregud.
Okej. Slack?
Vet du vad Slack är?
Okej, ja, det är bara jobbgrejer.
Du vet att jag kan hämta den.
Du måste undvika skärmar.
Du var med om en allvarlig händelse.
Jag upplevde den inte.
Jag vaknade från en tupplur med huvudvärk och några ömma revben.
Jag har mått värre.
Min mamma behöver inte
ge mig medicin och fluffa kudden.
Du har aldrig fluffat en kudde under mina 22 år.
Steven, du dog nästan.
Jag förlåter mig aldrig för att jag inte var där.
Hur?
Vad ska du göra? Följa efter mig resten av livet?
Linda in mig i bubbelplast?
Skulle jag inte det?
Förlåt. Ta din återhämtning på allvar, annars dödar jag dig.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Nej.
Så nära.
Till mitt försvar har jag sovit 12 timmar den här veckan. Totalt.
Vi fattar, du är anställd. Påminn mig inte.
Hur mår du?
Inte bra. Det känns som ett misslyckande.
Det är det. Om det var jag skulle jag bli självmordsbenägen.
Det är förödmjukande.
Tack.
-Det hjälper. -Bra.
Ska du bara driva runt i sommar?
Nej, det finns en tjänst på Garth-labbet som jag är intresserad av.
Vadå?
Labbarbete är inte en degradering, för det är viktigt.
Men jag trodde att du ville jobba med patienter.
Ja, men jag är inte redo.
Du hörde dr Namazy. Det var för tidigt.
Alla kan inte vara… du.
Det är sant.
Ska du ägna sommaren åt att titta på data istället?
Okej…
Jag känner en kille på Garth, Phil.
Jag lägger in ett gott ord.
Tack.
Ja.
-Det ser så tomt ut härinne. -Ja.
Jag kommer att sakna det.
Och jag kommer att sakna att bo med dig.
Vi hann inte ens med
vår kl. 02-rutin med kycklingvingar och Pantertanter en sista gång.
Vi gör det när du är tillbaka från Paris i vår.
Du måste hälsa på.
Absolut.
Du är min första riktiga vän
som jag inte har känt hela livet.
Förlåt att jag inte har varit här i veckan…
Med tentor och Jere, och…
Och försoningssex, jag fattar.
Jag…
Okej, men var ärlig…
Dömer du mig i hemlighet för att jag blev ihop med honom igen?
Spelar det nån roll vad jag tycker?
Ja. Du är min vän och jag respekterar din åsikt.
Du bryr dig för mycket om vad andra tycker.
Jag litar på att du gör det som är rätt för dig.
Kom hit.
Okej. Är du redo att åka?
Ja, snart.
Att ta farväl av det här är bitterljuvt.
Jag vill minnas allt, varje detalj.
Det är den sista platsen jag bodde på innan jag gifte mig.
Jag vill så gärna berätta för honom,
när jag fortfarande är hans lilla tös på passagerarsätet
och han är den som kör bilen.
Jag slutade kalla honom pappsen i mellanstadiet,
men just nu är det så jag känner.
Jag vill säga: "Pappsen, jag ska gifta mig."
Är inte det här låten som ni brukade dansa till?
Gjorde vi? Jag har dansat till många låtar.
Kom igen.
Ni satte igång den efter middagen om ni drack vin,
och du dansade med mamma i köket.
Minns du det?
Ja. Ni var så annorlunda mot varandra de kvällarna.
Hur då?
Jag vet inte, riktigt kära.
Du minns det bara för att vi tvingade dig och Steven att diska.
Han mår bra, förresten.
Vad skönt.
Ögonblicket när din mamma såg alla dina röstmeddelanden,
lär hemsöka mig för alltid.
Vad menar du? Var ni tillsammans?
Nej.
Nej, när hon hittade mig, efter att ni hade pratat.
Tänk att täckningen var så dålig på konferensen.
Jag är glad att Jeremiah var där för dig.
Jag med.
Okej. Sista lasset.
Ja.
Tack igen, pappa.
-Ja, var vill du ha de här? -Vart som helst.
Ta en låda åtminstone.
-Tack. -Jag kommer.
Bli inte för bekväm.
Vadå?
Jag ska bara kolla till Steven. Hur mår han?
Bra. Du behöver inte titta till honom varje dag.
Jag vet vad du gör.
Vad gör jag?
Du är här i hopp om att vi ska, du vet vad, igen.
Lägg ner den ömma blicken, kompis.
Ömma blicken? Herregud.
Det som hände på hotellet… Vad…
…var båda två. Inte bara jag.
Så bli inte arg för att du känner skuld.
Jag vill inte att du får för dig nåt.
För det vi gjorde var en engångsgrej.
Jag står inte ut om Belly och Steven får reda på det.
Inte jag heller.
Jag tror att Belly misstänker nåt.
-Va? -Ja.
Hon var konstig i bilen.
Och hon nämnde låten som vi brukade dansa till
och sen tänkte hon intensivt på nåt.
Hon är 20. Hon var nog hög eller tänkte på sex.
Nej.
Vi kanske borde hålla avstånd nu.
Ja. Du har nog rätt.
Jag kanske inte borde gå på ceremonin i helgen.
Okej.
Jag behöver inte mitt ex i vägen på min bästa väns minnesstund.
-Bra. -Bra.
Vart ska du?
Jag har suttit i bilen sen kl. 06.
Jag ska ta en kopp kaffe och hälsa på vår son.
Du.
Vilken låt?
Det vet du.
Äntligen nån som håller mig sällskap förutom syster Ratched.
Herregud.
Hur länge stannar du hemma?
Jag sticker så fort mamma släpper loss mig från sängen.
Titta på mig, jag mår bra.
Läkaren sa att jag kan jobba.
Jag kan inte fatta att det hände.
Det var ett uppvaknande.
Jag måste skärpa mig.
Och fokusera på jobbet.
Taylor mår dåligt över det som hände.
Wow. Visst.
Låt Taylor få min nära döden-upplevelse att handla om henne.
Det är okej. Det var ju inte jag som nästan dog.
-Det är okej. -Du sa just att du mår bra.
Ja, jag mår bra nu.
Är det slut mellan er nu?
För hon älskar fortfarande dig.
Jag kände aldrig att jag var på fast mark med henne.
Jag var tvungen att lämna Taylor Jewel-berg- och dalbanan.
Vadå?
Vill du få mig att ändra mig?
Nej.
Det är ditt liv.
Det var en omvälvande dag för oss alla.
Ja.
Du älskar din storebror.
Gå och hämta glass till oppa. Snälla?
-Okej. -Tack.
-Men inga skärmar, sa mamma. -Nej.
-Belly! -Jag har hans dator!
Pappa, hjälp!
Sa inte din mamma inga skärmar?
Dessa kvinnor!
Läkaren sa att skärmar är okej.
Om jag missar ett jobbsamtal
står jag inte för mina handlingar.
-Stör Adam dig med jobb? -Nej.
Jag ringer honom och ber att han lämnar dig ifred.
Pappa, nej! Adam är min chef, du kan inte göra det.
En vecka ledigt efter en traumatisk olycka
är inte orimligt, Steven.
-Du fattar inte, pappa. -Förklara för mig.
Riskkapital är stressigt.
Ledigt existerar inte.
Att jobba på historiska institutionen
är lätt jämfört med Breaker.
Du har säkert rätt.
Jag ska se om jag kan ta din dator från din mamma
på vägen ut.
Tack.
Jag ville se till att du mådde bra innan jag åker hem.
Jag mår bra. Jag älskar dig, pappa.
Älskar dig.
Gumman!
-Mamma. -Hej!
Hej.
-Hej. -Kom hit.
Kom hit.
Du ser sliten ut. Jag ska ta hand om ditt hår ikväll.
Tack. Det har varit sluttentor.
-Okej. -Vi tar resten imorgon.
-Okej. -Kom.
Hur var resan? Lyssnade du på min spellista?
-Nej. -Den var så bra.
Har du en ny tv?
-Ja, visst är den fin? -Ja.
Huset är rent. För rent.
Var är Scotts askfat och smutsiga disk?
Vi gjorde slut.
Han tog med sig tv:n.
Nu kan vi se på Gilmore Girls och äta burritos
och vi behöver inte dela fjärrkontrollen med honom.
Den dumma MMA-tittande skithögen.
Och du är för snygg för honom.
-Jag skapade honom. -Ja.
Jag klippte honom och fick honom att skippa snickarjeansen.
Nu tror han att han kan hitta nån bättre. Lycka till.
Män är skräp. Eller hur?
Inte alla män.
Sa du just: "Inte alla män"?
Steven är en av de goda.
Ska du åka och träffa honom?
Nej, jag sa ju att det är slut.
-Det är aldrig slut mellan er. -Den här gången är det det.
Han visste inte vad han sa.
Han var skör och skadad efter sin olycka,
som du typ orsakade.
Ge mig inte den minen.
Åk dit och se söt ut…
Lucinda, jag svär.
Taytie Tot, han är den enda killen du har dejtat
som är någorlunda värdig dig.
Så släpp honom inte så lätt.
Se på dig. Han har inte en chans…
När vi har fixat håret. Kom hit.
-Du är så störig. -Jag vet.
Hej.
Hur sov du i natt?
Pappas luftmadrass gick sönder mitt i natten
och jag jobbade länge på talet.
Jag borde läsa det för Con igen.
Han gillar att kritisera folks grammatik.
Det behöver du inte. Talet är riktigt bra.
Jag önskar att han var där.
Det känns konstigt att berätta att vi ska gifta oss på telefon.
Vi kanske borde ringa honom ihop.
Absolut. Jag menar…
Men om du tror att det är bättre att du säger det själv,
så är det okej för mig.
Du gör som du vill.
Okej, själv är kanske bra.
Jag är mer orolig för vad min…
Vad pappa ska säga.
Jag vet. Och mamma.
Alla kommer att tycka att vi är galna, eller hur?
Antagligen.
-Jere, du hjälper inte till. -Förlåt.
Varsågod.
-Tack. -Inga problem.
Hej, vad vill du ha?
Du måste vara uttråkad om du går med på frukost kl. 07.00.
Det var enda gången du var ledig. Jag vill höra hur det är på kliniken.
Ja, det är…
Sådär. Du missar inget.
Du ljuger.
Okej. Det är fantastiskt.
Namazy lät mig sköta sårhaken under en operation.
Allvarligt?
Häftigt.
Du då? Är jag dina stora planer för dagen?
Knappast.
Jag ska äta med min moster.
Nu gör du mig deprimerad.
Vadå? Vi kan inte gå på mammas minnesstund imorgon,
så vi ska träffas.
Jag trodde att du inte kunde gå på grund av Namazys klinik.
Det är nog inte bra för mig att vara med alla, så…
Att vara med ditt ex som du är kär i, menar du?
Du måste ta tag i det där.
Att hålla dig borta gör det större än nödvändigt.
Du måste normalisera situationen.
Hur då?
Ett ord, exponeringsterapi.
Inte för att vara en idiot, men du vet inte hur det är.
Vet jag inte hur det är att vara olyckligt kär i nån
som aldrig kommer att känna likadant?
Vet du vad jag gjorde? Jag accepterade det och höll ut.
Jag bearbetade det. Och nu…
Jag är glad att du höll ut.
Phil sa att du har en intervju på Garth-labbet.
Sa Phil det?
Ja, vi åt middag.
Gick ni på dejt?
Du behövde väl inte dejta honom för intervjun?
Nej. Jag gick på dejt för att få ligga.
Bra.
Fick du ligga?
-Ja. -Härligt.
-Hej. -Hej.
Kan vi prata?
Visst.
-Hej, Taylor. -Hej.
Jag kom hit för att be om ursäkt för igår. Jag var en idiot.
Tack.
Jag borde inte ha tagit ut min ilska på dig.
Det var orättvist.
Du är alltid min vän.
Berätta, vad sa Laurel när du sa att ni ska gifta…
Nej, jag har inte berättat än.
Kom, vi går till mitt rum.
Okej.
Är jag den enda i världen som vet om det?
Förutom du och Jere. Inte ens Anika?
Ja. Du är den enda.
-Jag gillar det. -Okej.
Så du tycker inte att jag är galen?
Jag är grundaren av Team Jellyfish,
och jag är… Jag är för sjutton kapten för Team Belly,
vilket jag borde ha sagt första gången. Allt eller inget.
Eller gift dig. Jag är med på allt du gör.
Tack.
Okej, vi börjar om.
Visa mig ringen. Du har väl en?
Ja. Här den.
Är det en diamant eller en bit folie?
-Sluta! Jag älskar den. -Jag skojar bara.
Som du skulle.
Herregud, min Cinderbelly ska gifta sig.
-Ja. Men du måste vara tyst. -Du ska gifta dig!
Okej, jag… Jag är glad att du är okej med det,
för jag hoppades
att du ville bli min brudtärna.
Gjorde du?
-Ja. Fast om du inte vill… -Jo.
Det vill jag definitivt.
-Ja. -Okej, bra.
Herregud!
Jag är glad att du frågade. För…
Herregud!
Lyckliga i alla sina dagar
Herregud!
Hur kan du ha kvar den?
Skulle jag slänga planen för vårt drömbröllop?
Nej. Ditt drömbröllop. Jag var mest intresserad av klistermärkena.
Ja. Det är bra klistermärken.
Vi ska göra din dag exakt så som du vill ha den. Jag lovar.
Tack för att du är på min sida.
Alltid och för evigt, B.
Och du lär behöva mig.
Det blir en apokalyps när Laurel får veta det.
Döda kroppar, blod på gatorna.
Då menar jag ditt blod.
-Ja. -Jag är allvarlig.
-Ja. -Hon kommer flippa ur.
Herregud.
Jag trodde att du var sängliggande.
Jag behövde ett miljöombyte.
Jag kan få ut dig härifrån.
Jag borde nog lägga mig igen innan Laurel ser mig.
-Ska jag hjälpa dig? -Nej.
-Mår du bra? -Ja, bara lite öm.
Är du säker?
Helt säker.
Hur gick det?
Det gick.
Hej, Lucinda.
Steven, vännen, hur mår du?
Jag mår jättebra.
Jag kan spela baseboll för Philadelphia Phillies.
Så bra mår jag.
Det betyder att du kan hjälpa mig med en företagsfråga.
Okej. Ja. Vad är det?
Kan du komma och titta på min bokföring för salongen?
Scott skötte pengarna och nu när vi har gjort slut
förstår jag ingenting.
Du vet väl att jag inte är revisor?
Du har alltid varit bra på matte.
Wow. För att jag är asiat.
Nej! För att du hade högsta betyg, dummer.
Jag tänkte att om du kommer förbi kan Taylor förklara allt för dig.
Vet hon att du frågar mig?
Ni är väl fortfarande vänner?
Ja.
Okej. Mejla mig bokföringen
och om jag har några frågor ringer jag henne.
Toppen.
Okej. Hej då.
Hej då, raring.
Se så liten du var. Och dina söta kinder.
Herregud, mamma.
Titta på Susannahs hår.
-Va? -Nej!
Titta på ditt hår.
-Snedlugg var inne 2003. -Nej.
Det är så många. Hur ska vi välja?
Det är till hennes minnestavla.
Så vi väljer de som hon hade velat att vi ska minnas henne med.
Åh. Jag har alltid älskat den här.
Den är inte min favorit.
För att pappa är med?
Vi kan nog överträffa den.
Titta, din 16-årsfest.
Beck älskade att fira din födelsedag.
Minns du blomsterkransarna, hummern och den kolsyrade äppeljuicen?
Och i år ska vi ha riktig champagne på din 21-årsfest.
Toppen. Du får se mig lagligt full.
Jag önskar att Beck fick se det.
Hon såg dig olagligt full.
Minns du 4 juli? Susannahs tårtfat?
Ja.
Det är så konstigt att växa upp och gå igenom alla milstolpar utan henne.
Hon missar så mycket.
Hon skulle vara så stolt över din framtid som du planerar.
Dina studier, Jeremiah, Paris.
Jag vet att hon ville ta dig dit i examenspresent.
-Vad? -Ni var så små och söta här.
Conrad sa att om man åt mycket morötter
får man röntgensyn. Du trodde honom.
Herregud. Ja. Jag var väldigt lättlurad då.
Jag trodde på allt han sa.
Har du pratat med honom?
Vi sms:ade när Steven låg inlagd.
Han har nog fullt upp på det nya jobbet. Han jobbar hårt.
Jag hatar att han missar invigningen.
Men du sa väl att nån på härbärget ska filma?
Vi kan skicka den.
Ja, det är sant.
Nej. Den går bort.
-Jag gillar den. -Den är ett nej.
Kanske om vi klipper den där?
Ja, okej.
Hallå?
Hej.
Kan vi prata? Det gäller din mamma.
Vad är det?
Hon bad mig gå igenom hennes bokföring och…
Det ser inte bra ut, Taylor.
Frågade hon dig? Jag ska mörda den kvinnan.
Mörda henne så mycket du vill,
men hon har större problem. Salongen blöder pengar.
Det finns inget annat sätt att säga det på,
Lucinda är illa ute.
I bästa fall klarar hon sig månaden ut.
Fan.
Ja.
Ja…
Du… När åker du till New York? Jag kan…
Jag kan ordna ett lån.
Jag ska åka till Cousins, men jag kan ringa henne sen.
Nej. Tack för det du gjorde.
Det är opassande att hon frågade dig.
Men det är inte ditt problem längre.
Det var inget besvär.
-Verkligen… -Hej då, Steven. Det är jävligt… Mamma!
Du är så vacker, Bean.
Beck hade älskat klänningen.
Ja.
Wow! Du ser inte hemsk ut för en gångs skull.
Ignorera honom. Det är hans huvudskada.
Du har rätt. Hon ser fortfarande ut som skit.
Steven!
-Herregud, är du okej? -Jag kör.
-Nej. -Jag…
Möter pappa oss där?
Han kommer inte. Nåt drama med styrelsen.
Men han kommer nog till Cousins nån gång i sommar.
Ja, det var bara så länge sen vi alla var tillsammans.
Jag såg fram emot det.
Jag är ledsen, Bean.
-Okej. Vi måste åka. -Ja.
-Tack. -Självklart.
Tack.
Hej.
-Hej. -Hej, snygging.
Tog du med ringen?
Ja. Jag önskar att jag kunde ha den nu.
Snart.
Är du redo?
Ja. Men dåliga nyheter. Pappa kunde inte komma.
Men det är okej, vi ringer honom efteråt.
Ja.
Jag måste bara klara av talet utan att svimma.
-Va? Det kommer att gå bra. -Tack.
Kom, vi går dit.
-Var är Steven? -På toa.
Jag sa att det var för mycket kaffe.
Detta betyder mycket för familjen
och trädgården hade betytt allt för mamma.
Hon hade älskat att vara här en dag som denna.
Kvinnohärbärget var otroligt viktigt för henne.
Även när hon inte var i Cousins,
tänkte hon på var och en av er.
Mamma ansåg att familjen var mer än blodsband.
Att familjen växer genom livet.
Alla man älskade var familj.
Alla som älskade en.
Jag vet att hon skulle bli rörd av denna otroliga ära
och jag hoppas att ni känner hennes kärlek här idag.
Jag är så stolt över att vara din fästmö.
Jag längtar till vårt bröllop.
Jag med.
Vad vill du ha för blommor?
Jag vet inte. Fina blommor?
Som de här?
Con!
Hej, brorsan.
Hej.
-Conrad, du kom. -Jag visste inte att du skulle komma.
Jag flyttade runt lite saker. Jag hoppade på flyget.
Det är min grabb. Du räddar liv och har tid för familjen.
Lugn, pappa. Jag är inte läkare än.
-Hallå. -Hej.
-Kul att se dig. -Ditt tal var grymt.
-Tack. -Så bra.
Glad att du är här.
Hej.
-Hej! -Hej… Ja!
Connie är glad att ha sin lillasyster här igen.
Hur mår du, lillasyrran?
Bra. Ja, vi har… Vi har haft det bra.
Ja. Det var ett tag sen.
Dags att ta ett familjefoto, kanske vid bänken?
-Bra. Det gör vi. -Toppen.
Vad tänker du på?
Inget.
Men bli inte sårad om han säger nåt konstigt.
Vem då?
Min pappa.
Du vet hur han kan vara. Ta ingenting personligt.
Ja. Det ska jag inte.
Bra.
Tycker du att vi ska ta Con åt sidan och berätta för honom först?
Ja.
Eller…
Eller ska idag bara handla om min mamma?
Kanske. Jag önskar verkligen att pappa var här.
Jag ville berätta för honom och mamma samtidigt.
Ja. Vi väntar.
Ja. Okej.
Jag önskar att du kunde bära din ring högt och stolt.
Jag är väldigt högljudd och stolt. Okej?
Jeremiah Fisher ska gifta sig med mig! Vi ska gifta oss!
Ser du?
Vad sa jag till dig?
Jag försöker bara förstå. Lät du Scott ta hand om allt?
Hur visste du inte att det var så illa?
Jag vet inte! Jag känner mig så dum.
Det var dumt.
Jag sa ju att Scott är en nolla. Han är tydligen en idiot!
Sluta skrika! Jag kan förlora salongen!
Ja, mamma, det kan du.
Okej, så vad gör jag?
Jag vet inte!
Vad vill du att jag ska säga?
Och att du drog in Steven i det här är…
Han är ung.
Han är 22, och det är pinsamt för mig.
Jag försökte bara hjälpa till.
Förlåt.
Jag ska lösa det här. Det gör jag alltid.
Men hur ska du lösa det?
Jag ber mormor om pengar.
Nej, hon kommer att dominera dig som sist.
Vi löser det tillsammans.
Det gör vi.
Jag åker inte till New York förrän om några veckor.
Kom. Gråt inte.
Vad skulle jag göra utan dig?
-Vi har bokat. -Jag tror inte det.
-För Fisher? -Steven, jag glömde nästan.
Nåt från kontoret till dig.
Tack.
Adam, glömde du att boka bord?
Nej, i ditt namn.
Det står under Park.
Jag kan ringa vår chef om du…
Snällt av dem.
Krya på dig
Ja, väldigt snällt.
Jag vet inte. Jag…
Jag älskar din pappa, men ibland suger det att jobba för nån
som troligen har bytt ens blöjor.
Om det hjälper,
så har nog pappa aldrig bytt nåns blöja.
Mamma sa att du jobbar på en klinik.
Ja.
Det är coolt.
Adam låter mig fortfarande inte göra nåt större.
Om han inte ger mig nåt ansvar kommer jag aldrig
att komma dit där jag vill vara.
Var är det?
Jag vill göra saker.
Riskkapital är inte mitt riktiga mål.
Jag får ta mig igenom skiten tills de tar mig på allvar.
Sen kan jag ta kontakterna och göra saken.
Jag är stolt över dig.
Och tro mig, du…
…gör mycket mer än mig.
Enligt mamma räddade du mitt liv.
Så tack.
Min chef ringde.
Ändå.
Din hjälp betyder mycket.
Det var självklart.
Tack.
Bordet är redo.
Bra bord, va?
Ja, det är jättebra.
Och en 50-dollarsedel till honom ger oss det bästa bordet.
-Ingen aning. -Det är den bästa reklamen nånsin.
-Oklart. -Du är så rolig, vet du det?
Tack.
-Ja. -Jag bjuder på lunchen.
Säg inte emot, Adam.
I så fall tar jag surf and turf.
Tack.
Samma här. Tack.
Jag tar tomatsoppan, tack.
Till huvudrätt?
Ja. Jag är inte så hungrig.
Jag tar laxen.
-Absolut. -Tack.
Kan jag ta svärdfisken?
Kan vi få en skaldjursplatå, tack? Kan vi få den nu?
Belly får inte svälta medan vi väntar.
Tack, mr Fisher.
Kom igen. Vi är alla vuxna här.
Belly, inget mer "mr Fisher". Kalla mig Adam.
Jag ska försöka, Adam.
Varför lämnar du aldrig Kalifornien, Fisher?
Jag är här nu, eller hur?
Ja, för första gången på vad? Två år?
Nåt sånt.
Har du en tjej där?
Nej. Ingen tjej.
Conrad dricker sig full. Nu är det fest.
Innan alla blir berusade,
vill Adam och jag utbringa en skål.
Ja. Låt mig börja med att säga,
tack, Laurel, för det fina eventet.
Fester var mer Suzes grej än din,
men det var en vacker dag för att fira en vacker kvinna.
Tack.
Tack för att ni alla kom.
Kul att vi kunde hedra Susannah ihop. För Suze.
För Beck.
-För mamma. -Mamma.
-Susannah. -Susannah.
Och vi vill säga nåt till var och en av er.
Steven, du var med om nåt skrämmande.
Herregud, kvinna! Jag mår bra!
Jag vet, men det var en påminnelse om att trots dina imponerande prestationer,
och tack för att du sparade mig en termins skolavgifter,
är du alltid mitt barn.
För Steven.
-Det var så rart. -Håll tyst.
Okej.
Steven är inte den enda som imponerar.
För Connie, den blivande doktorn.
Smart och osjälvisk, grym kombination.
Och Belly, min ljuvliga dotter.
Jag minns första gången jag åkte utomlands,
hur… full av möjligheter världen plötsligt kändes.
För din ljusa framtid.
För din framtid.
Och glöm inte Jeremiah, vår supersistaårsstudent.
Förhoppningsvis bara en termin kvar till examen.
Och sen får vi väl se.
Tack, pappa.
Jere har också stora planer för sin framtid.
Belly, du behöver inte.
Han och jag, borde jag säga…
Vi ska gifta oss!
I augusti.
-Ursäkta, va? -Va?
Är det ett skämt?
-Nej. -Nej.
Inte?
Nej.
Herregud. Det är det jag pratar om med ansvar.
-Vad drog du in henne i? -Va?
Vad pratar du om? Jag drar inte in henne i nåt.
Vänta. Menar ni allvar?
-Ja! -Ja!
-Ni är inte redo. -Nej!
Det är oansvarigt.
-Ni är inte redo. -Vi är helt redo.
-Varför gör ni det? -Vad menar du?
Hon är såklart gravid.
Är du? Vi har ju pratat om preventivmedel.
Nej, inte gravid!
Laurel, så är det inte.
-Paris, då? -Jag ska fortfarande åka!
Isabel, jag kan inte…
-Det är… -Galet!
Sjukt! Vansinnigt!
Vi älskar varandra. Vi vill vara ihop.
Ni är ihop. Om ni vill ta nästa steg,
flytta ihop, skaffa en katt.
Varför gifta sig?
För att jag älskar honom och han är min familj. Och…
Det var ju det Susannah alltid sa.
Familjen är viktigast.
Tro inte att du får din mammas ring.
Det förväntade jag mig inte.
Vi behöver inte Susannahs ring. Jere har köpt en.
Med vilka pengar?
Med mina.
Nej. Jag kan inte fatta att det här händer just nu.
-Herrejävlar! -Kan du hålla tyst?
-Nej. Det är galet! -Käften!
-Galet. -Vad är ditt problem?
-Steven. -Visste du om det?
-Nej. -Skaldjursplatån.
Det har blivit ändrade planer.
Ställ in allt. Jag tar notan.
Är du allvarlig?
Jag är väldigt allvarlig.
Okej. Vi går, Jere.
-Berättade du… -Ja, jag vet. Förlåt.
Du ville berätta för Conrad först,
men jag kunde inte hålla tyst.
Nej, jag är glad att de vet.
Jag med. Och herrejävlar.
Herrejävlar.
-Det ordnar sig väl? -Ja.
De är bara chockade. Det var den svåraste biten.
De är arga nu, men de vänjer sig, det måste de.
Ja.
Läs av stämningen. Mindre hångel, mer krypande.
In i bilen, Belly. Vi åker hem.
Ska vi inte till huset?
Nej!
Jag stannar här i sommar med Jeremiah.
Ändrade planer. Du följer med oss.
-Du kan inte göra så! -Jo, det kan jag!
Belly, du borde åka med henne.
Va?
Låt det lugna sig, jag jobbar på pappa.
-Belly, kom. -Jag kommer!
-Älskar dig. -Älskar dig mer.
Du förstörde dagen.
Vad är ditt problem?
Hej då.
Undertexter: Lisa Olsson
Kreativ ledare Jeni Orimoalade