V minulých dílech jste viděli
Nemůžu s ní být o samotě. Neudržel bych to v sobě.
Co bys neudržel?
Že jsem… ji miloval.
Budeme dělat dál to svoje. Oni si to rozmyslí.
Už jsou to dva týdny.
Takže nám do svatby zbývá šest.
Nošením kafe tátu o té svatbě nepřesvědčíš.
Našla jsem šaty, ale máma nepřišla.
Nebudu se toho účastnit. Na svatbě nebudu!
Tak jo! Odejdu, aby ses už na mě nemusela dívat!
Conrade?
Přijeli jste na víkend?
Chtěla jsem tu chvíli zůstat.
Tak půjdeš mi za svědka nebo ne?
Vážně?
Vrátím se, ani se nenaděješ. Slibuju.
Jak to máme udělat bez našich mám?
Tvá máma dluží asi 10 000.
Nepojedu do New Yorku.
Jeremy prý má druhého svědka.
Všechno nejlepší.
-Díky! -Jasně.
Co jsem to udělal?
LÉTO, KDY JSEM ZKRÁSNĚLA
Už je to týden a pořád to mám před očima.
Ten pocit, být s ní zase tak blízko.
Jako by do mě uhodil blesk.
Je to snazší, když se na ni nemusím dívat.
Ahoj. Dobré ráno.
-Ahoj. -Co tam děláš?
Jen jsem…
-Sakra! Promiň. -Ne.
To nic. Mám druhý.
-Dobře. -Díky. Já…
Ahoj, tati. Co je?
Conrade. Jak to jde v domě?
Dobře. Zrovna opravuju střechu. Co je?
Opravuješ střechu? Mám tam někoho poslat?
-Ne, to zvládnu, tati. -Tak jo, dobře.
Hele, chtěl jsem se tě zeptat, jak to vypadá s tou svatbou.
Říkali ti něco?
Ne. Vlastně mi do toho nic není.
Ale souhlasíš, že je to absurdní.
To nevím, tati. Milujou se…
Nemůžeš si myslet, že je to dobrý nápad.
Je jedno, co si myslím já nebo co si myslíš ty.
Je to na nich.
Opravdu myslíš, že tomu nemůžu nijak zabránit?
Když to zkusíš, ztratíš ho.
Jako tebe?
Kdysi jsem chtěl být jako on.
Fotbal, škola…
Snažil jsem se, aby na mě mohl být hrdý.
Byl můj hrdina. Dokud jsem nezjistil, kdo doopravdy je.
Conrade?
Jo, musím končit, tati.
Musím se od ní do svatby držet dál.
Pak bude bratrova manželka a už na ni takhle nebudu myslet.
Ahoj. Promiň, nevěděl jsem, že táta dnes přijde do kanceláře,
když jsou svátky, ale je tady,
takže tu musím aspoň hodinu zůstat.
To jako vážně?
Vstávala jsem kvůli provozu před svítáním.
Mohl jsi jet autobusem.
Steven nepřijde. Jede na víkend do New Yorku.
No a? Jako by mě to zajímalo.
-Škoda těch pěkných šatů. -Tak jo.
Pořád můžeš jet autobusem.
Hele, jsem vděčnej.
Dělám to, aby tvá holka byla šťastná…
Mluvila jsi s ní? Vyšiluje?
Rozpočet je o nervy.
Ty jo, Fisherův kluk mluví o rozpočtu?
To je vtipný.
Hele, má toho teď hodně,
ale bude v pohodě, až přijedeme do Cousins.
Ale tenhle víkend nám budeš sloužit. Doufám, že to víš.
Říkals, že Steven je pryč, že je v New Yorku.
Asi zaslechl, že táta je v kanceláři.
A kdo je ta kancelářská nádhera?
Denise. Pořád se se Stevenem hádají, kdo je v kanceláři alfa.
Oba víme, že ty to nejsi.
To je Taylor.
Takže já se radši vzdálím, ať se to vyvine jakkoli.
Co tady děláš?
Odveze mě do Cousins.
Pošlu ti zprávu.
-Zajdu si na koblihu. -Tak jo.
Takže… Jedeš do Cousins?
Jo, budeme s Belly plánovat svatbu.
Prima.
Jak… Jak se máš?
Mám se dobře.
-Fajn. -Mám se dobře.
A… díky za pomoc s mámou.
Jak jsi to udělala? Kde jsi sehnala peníze?
OnlyFans, ne?
Dělám si srandu.
-Podpořil bych tě… -Žertuju.
Tak jako tak. Jsem fanoušek. Asi ne jedinej…
Použilas peníze, cos našetřila na New York, viď?
My o vlku…
Uvidíme se na Bellyině rozlučce?
Musím tam?
Nebuď debil.
Nejsem debil.
Ahoj? Jste na cestě?
Nebuď naštvaná, ale tenhle víkend do Cousins nemůžu.
Já tě potřebuju. Nevím, co dělat.
Já vím, promiň. Posunuli inspekci salonu na dnešek.
Máma říkala, že to zvládne sama, ale…
To nejde. Na žádosti je i moje jméno.
V pohodě.
Neboj.
Mrzí mě to. Slibuju, že rozlučka bude o to lepší.
A bude tam i Steven.
Určitě ti nevadí, že tam bude?
Jo, je to přece tvůj brácha a svědek ženicha.
Já jsem družička. Musíme spolu mluvit.
Počkej, když Steven a já nepřijedeme,
budete tam na Den nezávislosti jen ty, Conrad a Jeremy?
Jo, asi jo.
Jaké to je s Conradem?
Skoro ho nevídám.
Beru všechny směny v tom telefonním bankovnictví
a on pomáhá připravovat dům na svatbu.
-Fakt? -Jo.
To je divný. Kdy odjíždí?
To neříkal.
Počkej. Musím končit, volá mi máma.
Kdyby něco, zavolej mi.
Tak jo. Čau.
Ahoj, budoucí švagře.
-Vyděsila jsi mě. -Promiň.
Vypadá to, že máš spoustu práce.
Jo…
To je tvá snídaně?
Ano. Ta je poslední, promiň.
Ne… Jen že jsem nechal venku cereálie a v míse je ovoce…
Jo. Nechtěla jsem si brát tvoje jídlo bez dovolení.
Tak proč ses nezeptala?
Neměla jsem příležitost.
Měl jsi tolik práce na domě.
Mimochodem, moc si toho vážíme.
Nevěděla jsem, že jsi tak šikovnej.
Asi bych neměla být překvapená,
vždycky jsi něco rozebíral, abys zjistil, jak to funguje.
Moc toho nedělám a dům bude nejspíš v horším stavu
než už beztak je, takže…
Nějak o tom pochybuju.
Kdy se musíš vrátit do Kalifornie?
Je blbý, že nemůžeš zůstat do svatby.
No jo, ale musím zpátky do práce.
Jo, Jeremy mi o tom povídal. Určitě jsi nadšený.
Jo…
Musím zpátky na střechu, ale můžeš si vzít cokoli.
Dobře.
Kdy tvůj táta konečně odejde?
Nevím, Stevene. Zeptej se ho.
Nemáš za chvíli odjíždět?
Vlak do Cousins odjíždí asi za 45 minut. Mám spoustu času.
Ty jsi ten typ člověka, co přijde na letiště,
když se začíná nastupovat, co?
A ty ten typ, co přijede o dvě hodiny dřív?
Domácí lety dvě, zahraniční tři hodiny.
Ty jsi taková vzorňačka.
No a co? Nikdy jsem let nezmeškala…
Mám hlad.
Ta tvoje rivalita s Denise začíná být
docela sexy, co?
Ne… Jsi blázen. Ne.
-Blázen? -Ano.
No tak, je hezká. Líbíš se jí. Jak to, že to nevidíš?
Protože není co vidět. Ne.
Proč asi?
Nelíbí se mi, co naznačuješ.
Hele, Taylor a já jsme teď jen kamarádi.
O Taylor jsem nic neřekl, ale…
-Blázne. -Proč nepozveš Denise na rande?
Ty vole.
Já věděl, že to je blbost.
Co je blbost?
Víš, tady Steven…
Ten kšeft se StarcadeX.
Jo, je to pitomý. Aspoň jsme se jim to snažili říct.
Není naše vina, že nás nikdo neposlouchá.
Třeba jim stářím slábne sluch… Adame!
Fakt pěkná košile. No ne!
Vím, že všichni odcházíte, ale někdo ještě musí udělat jednu věc.
-Jo, jasně. -Dobře.
Nemělo by to trvat dlouho.
Chce se podívat na nejnovější zprávu o ziscích…
Co jiného, StarcadeX.
To zní dost jednoduše. Zvládneš to?
Odmítáš práci navíc?
-Jo, někam jdu. -Já taky.
Panebože! Já tě nesnáším. Tak jo, udělám to.
Ne, teď se cítím blbě. Prosím tě.
Hele, já to udělám.
Účetní to už prošli. Běžte.
-Určitě? -Jo.
Pojedu dalším vlakem.
Snažím se mu zalíbit, takže mi uděláte laskavost.
Tak dobře.
Fishere, jestli ti to bude trvat víc než hodinu, něco děláš špatně.
Jasně, kapitáne.
Zavolej, kdyby něco.
Ne, jsem v pohodě.
Pospěš si! Sleva 25% dneska vyprší!
POZVÁNKY! - BOTY
Jeremiah Trčím v práci, začni beze mě
-Conrade? -Jo.
Viděls klíčky od auta? Potřebovala…
Právě odjíždím.
Můžu se svézt?
Potřebuju vyzvednout pár věcí na svatbu…
Taylor nakonec nepřijede a Jeremy se zasekl v práci.
Přijedu za chvíli. Vezmi si ho, až se vrátím.
Nemůžeš mě svézt?
Nevadí. Pojedu na kole.
Sakra.
Když Belly s něčím potřebuje pomoct,
vždycky jsem hned myslel na to, jak to spravit.
Počkejte! Počkejte na mě!
Conrade!
-Conrade. -Pojeď, Conrade.
Je moc pomalá.
Počkáme na ni chvíli, jo?
Ne, pojeď, Conrade.
Tak zatím.
Pojď sem, můžeš jet na mém kole.
Ne, to je dobrý.
Vážně, můžeš. Věřím ti.
Určitě?
Určitě. Budeš tam o hodně rychleji a já poběžím za tebou.
Tak jo.
Slib mi, že mě nepustíš.
Slibuju.
Už mě můžeš pustit.
Belly!
Počkej.
Už není na mně, abych jí pomáhal.
-Můžete přestat? -To je fuk.
Pane, můžete mi nepokládat hlavu na rameno?
Děkuji.
Denise?
-Conkline. -Ahoj.
Kam jedeš?
Do New Yorku.
Bezva. Já taky.
Tento vlak bude do odvolání stát ve Westerly.
Panebože, už máme hodinu zpoždění.
Proč? Co máš v New Yorku?
O to se nestarej.
-Tak jo. -Sakra.
Nemám signál. Ozval se ti Jeremy?
Ne. Ale určitě je v pohodě.
Neměl jsi ho tam nechávat.
Tys ho tam taky nechala.
Jo, neměli jsme ho tam nechávat.
„Neměli.“ Řekla jsi „neměl“.
-„Neměl jsi…“ -Panebože. To je fuk.
Tak jo. Prima.
Ten si vybral Billy Joel na svoje 70.
-Páni! -Viďte?
Máme opravdu exkluzivní klientelu.
Pro koho nakupujete?
Pro sebe.
Chtěla jsem se zeptat, děláte dorty se zrcadlovou polevou?
Samozřejmě.
Prima. Můj přítel by si přál dvoupatrový čokoládový dort
s malinovým přelivem a zrcadlovou polevou.
Jak tmavé chcete kakao? Sedmdesát procent? Osmdesát?
Asi sedmdesát procent.
A pro kolik lidí to je?
Ne moc. Pozvali jsme na svatbu jen asi 30 lidí, takže…
Kolik by to stálo?
S příplatkem za polevu a s dodávkou? 750 dolarů.
Chtěla jsem říct narozeniny.
Nevím, proč jsem řekla svatba.
Jsou to narozeniny. Kolik by to stálo?
Sedm set padesát.
Aha, jasně.
Děkuju.
Musím jen rychle… Potřebuju to probrat s kamarádem.
-Není spěch. -Ano.
Cukrárna. Máš čas probrat ten dort?
Je to úžasný obchod.
Nemůžu. Dělám něco pro tátu.
Kolik stojí ty čokoládové košíčky?
Myslel jsem, že už jsi zmizel do Cousins.
Chtěl jsem odejít, hned jak to budu mít hotové,
ale čísla nesouhlasí.
Zkoušel jsem všechno možné, ale…
-Nejde to. -Dobře. To nic.
Ukaž mi to.
Nemůžeš za to. Měla to vyřídit Denise, než odešla.
Jo.
Zatraceně.
Pojď, svezu tě.
Nemáš čas, ne? Pojedu na kole.
S tolika věcmi to nezvládneš.
Je to moc složitý. Kolo se do auta nevejde.
Sedadla jsou dole.
Tak dobře. Budu řídit. Vezmi tašky, já vezmu kolo.
Tak jo.
Na pozvánky?
Jo.
Taylor říkala, že musí být orazítkované ručně.
Nerozumím tomu.
Pošta razítkuje známky,
aby se nedaly znovu použít. A když se to dělá ručně,
předejde se poškození obálky.
Jak to víš?
Sbíral jsem známky, pamatuješ?
Jo, na to jsem zapomněla.
Byl jsi do nich tak zažranej.
Pamatuješ, jak si Jeremy jednu vzal na pohled
a ty ses z toho vzteky rozbrečel?
Byl to nepoužitý červený Washington v bezvadném stavu.
Je to velmi vzácná známka.
Byl jsem divnej.
-Ne, nebyl. -Byl.
Sbíral jsem známky. Byl jsem posedlý starými encyklopediemi.
Na základce jsem moderoval subreddit Nositelů prstenu.
Co?
To je z Pána prstenů.
Tak jo, byl jsi divnej. Beru to zpátky.
Jo…
Můžeme udělat ještě jednu zastávku?
Prostě řekni ne. Zvládneš to.
Maximálně deset minut.
Prosím.
Jasně, bez problému.
Dobře, díky.
Slabochu.
Vítejte.
Dobrý den.
Ty jsou nádherné.
Jsou na svatbu tenhle víkend.
Co pro vás můžu udělat?
Mám takovou událost.
Můžete mi ji trochu přiblížit?
Nic zvláštního. Jen párty na pláži.
Co orchideje? Každý týden dostáváme čerstvé z Havaje.
Na to asi nemáme rozpočet.
Jaký máte rozpočet?
Je malý. Velmi malý.
Jo.
Co třeba pivoňky? Jsou drahé?
Pivoňky miluju. Máma je měla, když se vdávala.
Takže je to svatba.
Promiň.
Ano, velmi malá, neformální svatba.
Potřebuju vědět víc, abych mohla odhadnout cenu.
Jistě. No…
Potřebujeme výzdobu na čtyři stoly a dvě kytice.
Jednu pro mě a jednu pro družičku.
Chcete kytičky pro matku nevěsty a ženicha?
To nepotřebujeme.
A co vy?
Květinu do klopy pro vás a přátele?
-Ne. -Ne…
Nejsem ženich.
Je to ženichův bratr.
Na svatby počítáme minimum 5 000 dolarů.
Pět tisíc dolarů?
Ujišťuji vás, že naše ceny jsou příznivé.
Můžete chvíli počkat?
Co třeba… Co kdybys použila máminy hortenzie?
Jsou stejně hezké jako to, co tady má.
Možná hezčí. A nestojí pět tisíc.
Tak jo.
-Dobře? -Děkujeme vám.
-Půjdeme. -Díky.
Neochutnáš?
Jasně.
Cože?
Isabel Conklinová nechce košíček? Co se děje?
Není špatný.
Tak co?
Tenhle je 70% kakao, tenhle 80%.
Jaký je v tom rozdíl?
Upřímně, netuším.
Mám ráda mléčnou čokoládu. To je jedno,
protože dort od nich si nemůžeme dovolit.
Takže asi bude obyčejnej dort ze supermarketu.
To nedělej. Co kdybys…
Co takhle jen jedno patro?
Vykašli se na zrcadlovou,
objednej jen
normální polevu z mléčné čokolády.
To bude levnější než ty jejich kakaový nesmysly.
A nemusí ho doručovat, já ho vyzvednu.
Ahoj. Jsi na cestě?
Ahoj, Belly. Ne.
Špatná zpráva.
Trčím v kanceláři a asi do Cousins dorazím až pozdě.
Vážně?
Já vím, jsem na nic.
Dnes jsme měli jít nakupovat.
O víkendu, slibuju.
Ta věc pro tátu se hrozně zkomplikovala.
Slevy tam končí dnes.
Já prostě nemůžu odejít.
Dobrá zpráva. Myslím, že pořád můžeme dostat dort z tvé oblíbené cukrárny.
Dvě patra, zrcadlová poleva?
Menší změna plánu.
Co takhle jednopatrový čokoládový s polevou z mléčné čokolády,
bez kakaa, ale malinový přeliv bude.
Belly, kakao jsou ty boby. Z toho se čokoláda dělá.
Hele, celá chuť závisí na hořkosti tmavé čokolády
a nakyslé sladkosti malin.
Ten dort je moje jedna věc. Každý z nás má jednu svou věc.
Jo, to jsem řekla, ale musíme být realisti.
Nemůžeme dát za dort 750 dolarů.
Zaplatím kreditkou a pak to splatím.
-Jeremy… -Hej!
Hele, musím končit.
Určitě ho strašně mrzí, že tu není.
Vím, že je pitomý rozčilovat se kvůli nakupování…
A vím, že maká jako šroub v tátově firmě…
Ale já tady trčím a rozhoduju o věcech,
na kterých mi vlastně nezáleží a které si ani nemůžeme dovolit.
Nedělej to.
A já…
Mně záleží jen na tom, abysme jeden druhému dali slib
před lidmi, které máme rádi.
Před většinou z nich.
Nedělej to.
Mám pocit…
že jsem na to sama.
A dělám všechno sama.
Kašlu na to, jedeme nakupovat.
Vážně? Myslela jsem, že musíš domů.
Jo. Střecha počká do zítřka.
A ty kupony propadnou. Jedeme. Vypleníme korporátní Ameriku.
Tak dobře.
Jsem v prdeli.
Jak to, že to nikdo nechytil?
Ta čísla neodpovídají počáteční zprávě o příjmech, co nám dali.
Takže lhali o svých příjmech?
Zadám účtárně, aby to důkladně prověřili,
ale tohle není dobrý.
Mám zavolat účetní? Můžu.
Ne, všichni jsou na dovolené Řeknu jim o tom v pondělí.
Dobrá práce, synu.
Teď běž. Vím, že Belly na tebe čeká v Cousins.
Snad na mě není moc naštvaná.
Opravdu na mě v poslední době děláš dojem.
Tady v práci i doma.
Vaříš, uklízíš ve své části bytu.
Belly má kliku.
Díky, tati. Tvůj názor pro mě hodně znamená.
Hele, Laurel není z té svatby nadšená,
ale jestli vás nic neodradí,
máte s Belly mou podporu.
Díky, tati.
Jo, uděláme ji v klubu.
Konečně se mi to členství vyplatí.
Belly ji chtěla mít v domě.
Ne, já to zaplatím,
takže už to nemusí být tam.
Určitě bude nadšená.
Jo.
Nevím, co říct.
Hodně jste si prožili. A zasloužíte si být šťastní.
Jako my všichni.
Díky.
Dám to do zprávy, než odejdu.
Šikovnej.
Takže přijímačky…
A co?
Viděl jsem tvoje přípravy.
A loni o Vánocích
jsi říkala, že by tě bavila psychologie.
Už víš, na co se chceš soustředit?
Na sportovní psychologii.
Přišlo to tak trochu oklikou.
Když jsem si loni zranila koleno a musela odejít z týmu…
Trenér mě poslal k psychologovi.
Pomohlo mi to a řekla jsem si, že to možná chci dělat.
To je skvělý.
Co koleno?
Dobrý. Lepší.
Taky chodím na terapii.
Pomáhá mi zvládat záchvaty paniky.
Páni, to je něco!
To je skvělý.
Vypadá to, že máš všechno zmáknutý.
Život v Kalifornii, kariéru.
Jsi už prostě dospělý.
Víš, taky ses hodně změnila.
-Opravdu? -Jo.
Jak?
Zaprvé, už nejsi špatná řidička.
Nikdy jsem nebyla špatná řidička.
To není pravda.
Nosíš boty na podpatku.
Měla jsi je na té slavnosti.
Jsem teď opravdová dáma.
Pořád si koušeš nehty.
Tobě nic neujde.
Jo!
No tak.
Hraješ nějakou hru?
Do toho ti nic není.
Ukaž se a já se ti taky ukážu.
To není…
Pardon, tak jsem to nemyslel.
Platí.
Tak jo.
Tak se podívej.
Co to je? Včelí simulátor? Ty jsi ujetá.
-Ty něco povídej. -Jo.
Tos okopíroval ze Steamu? Grafika je fakt dobrá.
To jsem udělal já.
Tys to udělal?
Jo.
Byla to moje diplomka.
Zase jsem si s tím hrál
po té nehodě…
Já nevím, děláš něco z ničeho.
Je to jiný, víš?
Jo, vlastně vím.
Tyhle vázy jsou ve slevě.
Která se ti líbí víc? Velká, nebo střední?
Asi velká.
Paráda. Tu bych si taky vybrala.
Na chvíli jsem zapomněl, že si ji neberu já.
Jak dlouho to asi bude trvat?
Ne moc dlouho.
Promiň, že tu se mnou trčíš. Vím, že je to otrava.
Ne, není to taková otrava.
Můžeme už skončit a jít k pokladně.
Cože? Ne, jeli jsme tak daleko a je tu velký výprodej.
Projdeme si to. Uvidíme, co mají.
Dobře.
Podívej se.
Umělý květiny a girlandy. Jsou docela pěkný.
Tyhle jsou fakt hezký. Třeba na terasu?
-To myslíš vážně? -Jo.
No… Víš co? Jsou docela fajn.
Nejsou skvělý, ale ujdou.
Stojí 8,99. Dvacet procent sleva.
Jo, kdo potřebuje havajský orchideje?
Moje řeč.
Tak jo. Třeba slunečnice.
-Tím nic nezkazíš. -Podíváme se…
Hezký, ne?
Perfektní.
Dobře.
Tohle by šlo, to je dobrý.
Zvládnu to.
Díky, žes se mnou šel.
Jsem fakt ráda, že sis udělal prázdniny
a zůstaneš v Cousins.
Co ji znám,
bál jsem se před Belly ukázat slabost.
Když jsme byli děti, máma říkala, že ke mně vzhlíží.
Bylo to pitomý, ale snažil jsem zasloužit si to.
Možná to byla moje chyba.
Neudělal jsem si prázdniny. Vyhodili mě.
Cože?
Jo.
Ten den, co měl Steven nehodu, jsem se nesoustředil a podělal jsem to.
Ale ne! Neměla jsem Taylor říkat, aby ti zavolala!
Ne, to je… Jsem rád, žes to udělala.
A mělas pravdu.
Dr. Namazyová mě vyhodila právem.
Víš, že nikdo není dokonalý? Ani ty ne.
Věř mi, já to vím.
Ten den v práci jsem se tak bál, že to podělám.
A podělal jsem to.
Třeba se na doktora nehodím.
Možná ne.
Nebo se musíš do toho opřít a nebýt takovej srab.
Vážně. Někdy je dostat vyhazov
to nejlepší, co se ti může stát.
To nevím.
Podle Jeremyho ti tvůj poradce říkal, že většina prváků
si stejně v létě udělá prázdniny.
-Jo, ale já… -Takže…
…jsi teď na správném místě.
Občas budeš dělat chyby. To k životu patří.
A nemusíš být pořád hrdina.
Třeba bys to měl řešit na terapii.
-Tvůj hrdinský komplex. -Nemám hrdinský komplex.
Tak jo, možná se tomu budu věnovat.
Třeba všechny překvapím. Třeba vypadnu z medicíny.
Prosím tě. Jednoho dne budeš v Bostonu vést onkologickou kliniku.
Vážně, nevím, jestli se chci vrátit do Bostonu.
To se ti v Kalifornii tolik líbí?
Ne, líbí se mi, jak je daleko.
Jo, je to fajn. Líbí se mi tam.
Jaké to bylo, odstěhovat se tak daleko a začít úplně znovu?
Bylo to děsivý.
A občas jsem byl osamělej.
Ale nikdy nezapomenu, jak jsem se poprvé díval na západ slunce nad Pacifikem.
Zdálo se mi to tak zvláštní.
Bylo divný dívat se na západ místo na východ.
Jako bych byl na jiné planetě.
Jako by všechno bylo možné.
Nikdy jsem nic takového nezažila.
Nikdy jsem vlastně nebyla pryč z domova.
To ještě můžeš.
Chvíli jsem myslela, že budu studovat v Paříži.
Pořád tam bude, až dostuduješ.
Jo.
Třeba tam můžeme jet na svatební cestu.
Umírám hlady. Zastavíme se někde na jídlo?
-Rozmrazil jsem kuře. -Kuře. Ano.
Viděla jsem ho.
BROSKVE
Chceš zastavit?
Ne, to je dobrý. Už jsme to přejeli.
PENÍZE NECHTE V KOŠÍKU
Tak jo.
Dáš si?
Mám na broskve alergii.
Odkdy?
Viděla jsem tě jíst broskve.
Aspoň broskvový koláč.
Vždycky jsem ji měl. Pálí mě po nich pusa.
Tak jo. Tvoje škoda.
Panebože.
To je dokonalá broskev.
Panebože.
Skoro nechci další,
protože určitě nemůže být tak dobrá.
Vyzkoušíme to.
Tak jo.
Dobře.
Byla stejně dobrá?
Jo, byla.
Vezmu ještě pár pro Jeremyho.
Počkám na tebe v autě.
Cokoli jsem si myslel, byla jen moje představa.
Ona a Jeremy, to je skutečnost.
-Obluda. -Skoč na toho pavouka.
-Snažím se. -Udělej to.
-Super! -Že jo?
Jo, to je fakt skvělý.
Počkat, cože?
-Omlouvám se. -Ne, v pohodě.
Zdá se, že StarcadeX je na vodě.
Do pytle. Hezounek na to přišel?
Je chytřejší, než vypadá.
I rozbitý hodiny ukazujou dvakrát denně přesný čas…
Já to věděl. Byli tak podezřelí.
Jo, my to věděli. My!
-Ano! -Ano.
Promiň, máš pravdu.
-Jo. -Rozhodně. My.
Za chvíli přijedeme na Penn Station v New Yorku.
Prosíme připravte si zavazadla.
Opakuji, New York…
Jdu na Northeast Gaming Conference.
Předpokládám, že tam asi taky míříš.
Jak jsi to poznala?
Byly to moje smrtící programátorské schopnosti…
Jo. A taky ti posledních sedm hodin
čtu oznámení na mobilu.
Chceš z toho ven, viď? Z Breakeru.
Neposmívej se mi…
Ne.
Nedávno jsem málem umřel.
Teď si říkám, proč mařím čas něčím,
co mě netěší. Víš?
Jo, chápu tě.
Dřela jsem, abych se sem dostala.
Jsem první z rodiny, kdo vystudoval.
O tohle jsem usilovala, ale štve mě to.
Víš proč?
Protože to nestačí.
Mohla bych dělat mnohem víc.
Přijíždíme na Penn Station.
Tento vlak zde jízdu končí.
Pro vaši bezpečnost nevystupujte,
-Tak nějak. -…dokud vlak
úplně nezastaví.
Opakuji, tento vlak zde jízdu končí.
Složíme se na taxík do Javits Center?
Jo, to bych rád.
Prima. Tak pojď.
Málem jsem to podělal.
Neměl jsem se k ní tak přibližovat.
Ale už se to nestane.
Půjdu si lehnout.
Krásný večer.
Máš ještě hlad?
Jo.
Najedla bych se.
Hele…
Můžu se na něco zeptat?
Do prdele.
Jo.
Jíš vůbec něco jiného než grilované kuře?
Ne.
Je to jediné, co umím uvařit.
Jestli chceš sníst tolik kuřete,
-nech mě ho aspoň okořenit. -Já ho kořením.
Tomu vůbec nevěřím.
A žádná quinoa jako příloha.
Co se ti na ní nelíbí?
Dnes si uděláme hranolky.
-Ano, šéfe. -Dobře?
Jo. Dobře.
-Tak začneme. -Vezmu si zástěru.
No ne.
-Za tebou. To musíš říct. -Nemusíš to říkat,
když jsem za tebou.
-Jo, ale musíš to říct. -Nikdy jsi neviděl pořad o vaření?
To je fuk. Vezmi olivový olej.
-Olivový olej. -Výborně.
Ty vezmeš kuře.
-Chytej. -Sůl a pepř…
Nedělej to.
Díky.
To snad ne. Kdy jsi naposled…
-Pět tisíc za kytky. -Za jednu orchidej.
-Za nějakou kytku. -Jo.
Ne, to je šílený.
Já ti nevím.
-To je šílený. -To bylo hnusný, promiň.
-Ale ty… -A ona na to: „5 000 dolarů.“
-Ne, zkazils to. -Co jsem udělal?
-Podělals to. -Jak?
-„Máma měla na svatbě pivoňky.“ -Co?
-Zaprvé… -Je to svatba.
Promiň, že jsem si vzpomněl…
-Jdi do prdele. -No nic.
-Sklapni. -Promiň. To jsem nechtěl.
Strašně bys to chtěl uklidit.
Co uklidit?
Víno, co jsem rozlila. Strašně bys to chtěl utřít.
Ani jsem si nevšiml.
Vida, kdo je úplně…
Z koho se v Kalifornii stal pohodář.
Jo, fakt jsem se tam dal do pohody, co?
Pamatuješ, jak jsi řekl…
-„Girlandy.“ -Ty jsi tak jedovatá.
Skvěle jsem tě napodobila.
Jak to mám vědět?
Neměl jsem ve škole botaniku. Studoval jsem medicínu.
Conrade… Panebože.
Počkej. Ty umělé květiny, cos vybral,
vypadaly přesně jako ty v pokoji pro hosty u mě doma.
Vždycky jsem prosila mámu, aby je vyhodila.
Nekecej!
Máš pravdu.
No jo.
Vzpomínám si.
V březnu to byly čtyři roky. Byl jsem naposled u Belly doma,
než jsme se rozešli.
S mámou to začínalo být zlé.
Neřekli nám to, ale já to věděl.
A nemohl jsem o tom mluvit, protože pak by to bylo skutečné.
Co tady děláš?
Belly, tady být nemůžeš. Tvá máma bude vyšilovat.
Tak buď potichu, ať nic neslyší.
Takhle jsi potichu?
Co děláš?
-Je zima. -Vlez si sem.
-Dobrý? -Jo.
S plesem si nedělej starost.
O všechno se postarám.
Těším se.
Já vím.
Susannah to zvládne.
Vím to.
Tehdy Belly ještě věřila, že dobrému člověku
se nemůže stát nic zlého.
Chtěl jsem jí tenkrát říct, co se děje,
ale nechtěl jsem v ní zničit naději, že všechno bude v pořádku.
Je mi dobře. S tebou je mi líp.
Chtěl jsem, aby taková zůstala.
Conrade.
Tu noc… jsme takhle byli spolu naposledy.
Co kdybych to před čtyřmi lety nepodělal?
Co kdybych ji neodstrčil jako vždycky?
Kolikrát bychom spolu takhle večeřeli?
Zlato, jsem doma!
Jeremy, tys přijel!
Páni, ty máš dobrou náladu.
-Vařili jste? -Jo.
-Máš hlad? Naložím ti. -Prima.
Spíš bych si dal tebe.
Vlastně skoro nic nezbylo.
Sakra… Ale máme broskve.
Máš jahody? Na broskve nemám náladu.
Ne.
To nevadí.
Belly, řekl jsem, že nakupovat budeme zítra.
V pohodě. Conrad mě tam vzal a využili jsme kupony.
No páni. Jsi nejlepší druhý svědek.
A můžeš si vzít ode mě.
Ne. Víš co? Najím se s Belly.
Nemůžu se dočkat hranolků.
Ne, nebudeš mi krást hranolky. Můžeš si dát kuře.
Jak jde práce?
Neuvěřitelně. Jo, všichni…
Všichni odjeli na víkend, a tak…
Měl jsem dokončit zprávu o jedné firmě,
s níž jsme chystali kšeft.
Zjistil jsem, že si přikrášlují čísla.
-No ne! -Jo.
Udělal jsem na tátu dojem a než jsem odešel, řekl mi…
Souhlasí s naší svatbou.
-Vážně? -Jo.
-To je úžasný! -Blahopřeju.
Díky.
Jdu se osprchovat.
Ale nebuď tam moc dlouho,
protože dnes asi bude ohňostroj.
-Jo. -Jo.
Radši bych si nechal opakovaně střílet do hlavy hřebíky,
než se celý večer dívat, jak se jí dotýká…
A nesnáším se kvůli tomu.
-Jsem na tebe hrdá. -Díky.
Netušíš, jak moc jsi mi celý týden chyběla.
Tak tvůj táta souhlasí!
Možná až to máma uslyší…
To jsem tak trochu taky doufal.
Taky říkal, že to zaplatí.
Co je? Myslel jsem, že budeš nadšená.
Ne, je to skvělé.
Jen jsem myslela, že to zvládneme sami.
Jo, uděláme všechno, co chceme,
on to jen zaplatí.
Takže se to může konat tady v domě?
Chce to udělat v klubu
a pozvat nějaké lidi z Breakeru.
Lidi, co pro něj pracujou?
Jo, jen nějaké partnery, společníky a pár klientů.
Jeremy, ani ty lidi neznáme.
Pracuju s nimi celé léto.
Pozvat obchodní partnery,
to se v korporátním světě dělá.
Ale na naší svatbě nejde o tátův byznys, jde o nás.
Nemusíme, jestli nechceš.
Byl jsem jen rád, když to nabídl,
protože jsem měl, že mu na mně záleží.
Jasně. Uděláme to tak.
Jo.
Když o tom přemýšlím,
takovou svatbu by si přála tvoje máma.
To jo.
Táta říkal, že jeho sekretářka Kayleigh ti pomůže s plánováním.
Takovými věcmi žije.
Můžeš nechat svojí práce přes telefon
a soustředit se na studium.
-To zní dobře. -Jo.
A můžu pro nás začít hledat byt.
Kdo ví, co je ještě k mání, ale…
A můžeš za mnou přijet k tátovi a nebude to divný.
A nebudeš tu muset trčet s mým bratrem.
Třeba bych v pondělí mohla jet s tebou a zůstat pár dní přes noc?
Jo.
Mám pro tebe překvapení.
Co?
Svatební dar pro tebe.
-Písnička na první tanec. -Vážně?
Říkalas, že se ti ten nápad nelíbí.
Jo, ale miluju tě, takže…
Dnes jsem uklouzl, ale už se to nesmí opakovat.
Protože sliby, které dáte matce na smrtelné posteli, jsou absolutní.
Jsou titanové.
Kde je Jeremy?
Šel pro něco k jídlu. Můžu…
Mám pro něj zajít?
Chvíli si popovídáme jen my dva.
Já a můj velký chlapeček. Pojď sem.
Chci se podívat na svého krásného hocha.
Podívej se na sebe.
Víš, když ses narodil,
byla jsem přesvědčená, že jsi nejdokonalejší dítě na světě.
Hledala jsem modelingovou agenturu pro děti.
Zdálo se mi škoda připravit svět o tvou krásu.
Pak jsem se dívala na tvoje fotky z dětství a uvědomila si, žes vypadal…
Jako malý mimozemšťan.
Jo, Jeremy byl vždycky ten hezčí.
A věděl to.
Od začátku toho využíval.
Mám dojít pro Jeremyho? Najdu ho.
Zůstaň u mě.
Chci, abys věděl, Connie, že…
Nebojím se odejít.
Nebojím se, protože vím, že to zvládneš
a Jeremiah taky, protože má tebe.
Má obrovské štěstí, že má staršího bratra, jako jsi ty.
Mami…
Nejsem tak skvělý starší bratr.
Ale jsi.
Vždycky ses o něj staral.
A vždycky budeš, viď, Connie?
No jasně.
-Děkuju. -Jasně. Slibuju.
Miluju tě.
Já miluju tebe.
Mami…
Nejsem připravený.
Dodržel jsem slovo.
Nejlépe, jak jsem mohl. Odešel jsem.
Možná jsem byl zmetek, budižkničemu a zklamání pro druhé,
ale nikdy lhář.
Nemyslel jsem to tak.
Co jsem řekl. Nemyslel jsem to tak.
Pořád tě chci.
Samozřejmě že ano.
Tu noc v motelu jsem nemohl usnout.
Pořád jsem o tom přemýšlel.
O slibu mámě, že se budu starat o Jeremyho.
Ať jsem řekl cokoli, nemyslel jsem to tak.
Jsme v pohodě.
Jsme přátelé.
Ale lhal jsem Belly.
Jen tenkrát jednou.
Co kdybych to neudělal?
Možná by teď všechno bylo jiné,
ale na tom nezáleží.
Takhle to má být.
Může jí dát všechno, co já ne.
Zaslouží si to. Zaslouží si všechno na světě.
Překlad titulků: Vít Bezdíček