‫בפרקים הקודמים של "הקיץ שבו הפכתי ליפה"…‬
‫לא אוכל להיות לבד איתה. לא אוכל לשמור את זה לעצמי.‬
‫לשמור מה לעצמך?‬
‫שאני… אהבתי אותה.‬
‫נמשיך לעשות את מה שאנחנו עושים. הם יתעשתו.‬
‫עברו כבר שבועיים, ג'ר.‬
‫מה שמשאיר שישה שבועות עד החתונה.‬
‫תצטרך להביא לו יותר מקפה כדי שאביך יתמוך בחתונה הזאת.‬
‫מצאתי את השמלה, אבל אימא שלי לא באה.‬
‫אני לא אהיה חלק מזה. לא אהיה בחתונה!‬
‫בסדר! אז אעזוב, ולא תצטרכי לראות אותי עושה כלום יותר!‬
‫קונרד?‬
‫אתם פה רק לסוף השבוע?‬
‫חשבתי לגור פה קצת.‬
‫אז אתה תהיה השושבין שלי או לא?‬
‫וואו, באמת?‬
‫אחזור לפני שתשימי לב. אני מבטיח.‬
‫איך אנחנו אמורים לעשות את זה בלי שתי האימהות שלנו?‬
‫אימא שלך חייבת 10,000 דולר.‬
‫אני לא אסע לניו יורק.‬
‫שמעתי שלג'ר יש שושבין שני עכשיו.‬
‫יום הולדת שמח באיחור.‬
‫תודה! -כמובן.‬
‫מה עשיתי?‬
‫הקיץ שבו הפכתי ליפה‬
‫חלף שבוע, ואני לא מפסיק לשחזר את זה בזיכרון,‬
‫את ההרגשה להיות שוב קרוב אליה כל כך.‬
‫זה היה כאילו ברק מזוין הכה בי.‬
‫הרבה יותר קל כשאני לא צריך להסתכל עליה.‬
‫היי. בוקר טוב.‬
‫היי. -מה אתה עושה למעלה?‬
‫אני רק…‬
‫שיט! סליחה. -לא.‬
‫הכול טוב. יש לי עוד אחד.‬
‫טוב. -תודה. אני…‬
‫היי, אבא, מה קורה?‬
‫קון, איך הולך בבית?‬
‫יופי. אני מתקן קצת את הגג. מה קורה?‬
‫אילו תיקונים בגג? אתה רוצה שאזמין מישהו או…‬
‫לא, אני מטפל בזה, אבא. -בסדר.‬
‫רק רציתי לדבר איתך על החתונה של בלי וג'ר.‬
‫מישהו מהם אמר לך משהו?‬
‫לא. זה לא ממש ענייני.‬
‫אבל שנינו מסכימים שזה די מגוחך.‬
‫אני לא יודע אם הייתי אומר "מגוחך". הם אוהבים זה את זה.‬
‫קוני, לא ייתכן שאתה חושב שזה רעיון טוב.‬
‫זה לא משנה אם אני או אתה חושבים שזה רעיון טוב.‬
‫זו החלטה שלהם.‬
‫אתה באמת חושב שאין לי דרך למנוע אותה?‬
‫אם תנסה, תאבד אותו.‬
‫כמו שאיבדתי אותך?‬
‫פעם רציתי להיות בדיוק כמוהו.‬
‫פוטבול, בית ספר…‬
‫עבדתי ממש קשה כדי להיות מישהו שהוא יוכל להתגאות בו.‬
‫הוא היה הגיבור שלי. עד שגיליתי מי הוא באמת.‬
‫קונרד?‬
‫כן, אני חייב לסיים, אבא.‬
‫אני רק צריך להתרחק ממנה עד החתונה‬
‫ואז היא תהיה אשתו של אחי, וכבר לא אחשוב עליה ככה.‬
‫היי. מצטער. חשבתי שאבא שלי לא יגיע למשרד היום‬
‫כי יום העצמאות, אבל הוא כאן,‬
‫אז אני צריך להיות כאן לפחות שעה.‬
‫אתה רציני?‬
‫התעוררתי לפני עלות השחר כדי שנימנע מפקקי החג.‬
‫היית צריך לנסוע באוטובוס.‬
‫סטיבן לא יבוא. הוא בדרכו לניו יורק לסוף השבוע.‬
‫בסדר. כאילו אכפת לי איפה הוא.‬
‫מצטער שבזבזת תלבושת חמודה. -בסדר.‬
‫תוכל לנסוע באוטובוס. רוצה?‬
‫היי, אני מעריך את זה מאוד, טוב?‬
‫אני עושה את זה למען האושר של החברה שלך, אז…‬
‫דיברת איתה? היא משתגעת?‬
‫מלחיץ כל כך לקבוע תקציב.‬
‫לא חשבתי שאשמע בן למש' פישר מדבר על תקציב.‬
‫זה כיף.‬
‫תראה, היא עמוסה מאוד עכשיו,‬
‫אבל היא תהיה בסדר ברגע שנגיע לקאזינס.‬
‫אבל בנוסף, תהיה העבד שלנו בסופ"ש, אז אני מקווה שאתה מודע לזה.‬
‫אמרת שסטיבן מחוץ לעיר. אמרת שהוא בניו יורק.‬
‫טוב, הוא כנראה שמע שאבא שלי במשרד.‬
‫מי זו שמחקה את שיב רוי?‬
‫דניס. היא וסטיב תמיד רבים על מי האלפא במשרד.‬
‫שנינו יודעים שזה לא אתה.‬
‫זאת טיילור.‬
‫כן, אני אתרחק ממש ממה שזה עומד להיות.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫היא מסיעה אותי לקאזינס.‬
‫אסמס לך בהמשך.‬
‫בסדר. אהיה ב"דנקין". -טוב.‬
‫אז, את… את נוסעת לקאזינס?‬
‫כן. בלי ואני נסיים את התוכניות לחתונה.‬
‫נחמד.‬
‫מה… מה שלומך?‬
‫שלומי טוב.‬
‫טוב. -אני בסדר.‬
‫ו… תודה שעזרת עם אימא שלי.‬
‫איך הצלחת? כלומר, איך גייסת את הכסף?‬
‫"אונליפאנס". דה.‬
‫אני צוחקת.‬
‫הייתי תומך בך… -צוחקת.‬
‫…בכל מקרה. אני מעריץ. לא של אונליפ…‬
‫השתמשת בכסף שחסכת לניו-יורק, נכון?‬
‫מדברים על החמור.‬
‫נתראה במסיבת המתנות של בלי?‬
‫אלוהים. כן, אני חייב?‬
‫אל תהיה שמוק.‬
‫אני לא שמוק.‬
‫היי! יצאתם לדרך?‬
‫טוב, אל תהרגי אותי, אבל לא אגיע לקאזינס בסוף השבוע.‬
‫אני זקוקה לך. אני לא יודעת מה אני עושה.‬
‫אני יודעת, אני מצטערת כל כך. ביקורת הסלון שלנו הוקדמה להיום.‬
‫אימא שלי אמרה שהיא תסתדר לבד, אבל אין,‬
‫אין סיכוי. גם השם שלי מופיע בטופס.‬
‫זה בסדר.‬
‫אל תדאגי לי.‬
‫אני ממש מצטערת. אני מבטיחה שהמסיבה שלך תהיה מדהימה במיוחד.‬
‫זה מזכיר לי. סטיבן יבוא למסיבה.‬
‫את בטוחה שזה בסדר מבחינתך שהוא יבוא?‬
‫כן. כלומר, הוא אחיך ושושבין-שותף.‬
‫אני השושבינה הראשית שלך. נצטרך להתממשק.‬
‫רגע, אם סטיבן ואני לא נגיע,‬
‫אז רק את, קונרד וג'רמיה תהיו שם ביום העצמאות?‬
‫כן, אני מניחה.‬
‫איך הלך עם קונרד?‬
‫בקושי ראיתי אותו השבוע.‬
‫אני עובדת בכל משמרת של הבנקאות הטלפונית שמציעים לי,‬
‫והוא עושה דברים בבית כדי לעזור לקראת החתונה.‬
‫באמת? -כן.‬
‫מוזר. מתי הוא ילך?‬
‫הוא לא אמר.‬
‫רגע, אני חייבת לסיים. אימא שלי לא מפסיקה להציק.‬
‫תתקשרי אליי אם תזדקקי למשהו.‬
‫בסדר. ביי.‬
‫היי, גיס לעתיד.‬
‫הפחדת אותי. -סליחה.‬
‫אתה נראה ממש… עסוק שם בחוץ.‬
‫כן, אני…‬
‫זו ארוחת הבוקר שלך?‬
‫כן, וזה האחרון. מצטערת.‬
‫לא, אני… פשוט השארתי דגני בוקר בחוץ ויש פירות בקערת הפירות…‬
‫כן, פשוט לא רציתי לקחת את האוכל שלך בלי לבקש.‬
‫אז למה לא ביקשת?‬
‫לא ממש הזדמן לי.‬
‫היית כל כך עסוק עם כל ענייני הבית.‬
‫מה שאנחנו באמת מעריכים, דרך אגב.‬
‫כלומר, מעולם לא ידעתי שאתה כזה יעיל.‬
‫אני לא אמורה להיות מופתעת.‬
‫תמיד נהגת לפרק דברים כדי להבין איך הם עובדים.‬
‫אני לא באמת עושה הרבה ואני כנראה הורס את הבית‬
‫יותר ממה שהוא היה הרוס…‬
‫איכשהו אני בספק.‬
‫אז מתי אתה צריך לחזור קליפורניה?‬
‫די מבאס שאתה לא יכול להישאר עד החתונה.‬
‫כן, פשוט זקוקים לי בעבודה. אני צריך…‬
‫כן, ג'ר סיפר לי על זה. אתה בטח כל כך מתרגש.‬
‫כן…‬
‫אני חייב לחזור לגג, אבל את מוזמנת לאכול מכל מה שאני קונה.‬
‫בסדר.‬
‫אחי, מתי אבא שלך יצא?‬
‫אני לא יודע, סטיבן. תשאל אותו.‬
‫רגע, אתה לא אמור לצאת בקרוב?‬
‫כן, הרכבת לקאזינס יוצאת בעוד 45 דקות. יש מלא זמן.‬
‫אלוהים, אתה מסוג האנשים שמגיעים לשדה התעופה‬
‫עם העלייה למטוס, נכון?‬
‫את מסוג האנשים שמגיעים לשם שעתיים קודם?‬
‫שעתיים קודם לטיסות מקומיות ושלוש לבין-לאומיות…‬
‫אלוהים, את כמו אבא בשדות תעופה.‬
‫בסדר, אז מה? מעולם לא איחרתי לטיסה אז…‬
‫אני רעבה.‬
‫כל עניין היריבות בעבודה שיש לך עם ביג די‬
‫היא די סקסית, לא?‬
‫לא, אתה… אתה מטורף.‬
‫מטורף? -כן.‬
‫בחייך, היא יפה, היא דלוקה עליך. איך אתה לא רואה את זה?‬
‫כי אין מה לראות. לא.‬
‫מעניין למה.‬
‫אני לא אוהב את מה שאתה רומז.‬
‫כן, לא, תראה, טיילור ואני סתם ידידים עכשיו, בסדר?‬
‫לא אמרתי משהו על טיילור, אבל…‬
‫אתה מטורף. -אז אולי תזמין את דניס לצאת?‬
‫אחי.‬
‫ידעתי שאלה זיבולים.‬
‫אילו זיבולים?‬
‫את יודעת, סטיבן פה, הוא…‬
‫פשוט העסקה עם סטארקייד-אקס.‬
‫כן, זה מטומטם. לפחות ניסינו לומר להם.‬
‫כן, טוב, זו לא אשמתנו שאף אחד לא מקשיב לנו.‬
‫אולי הזקנה פגעה להם בשמיעה… אדם!‬
‫אני מת על החולצה. מגוהצת למשעי. וואו.‬
‫אני יודע שכולם הולכים, אבל אני צריך שאחד מכם יעשה דבר אחד אחרון.‬
‫כן, כמובן. -בטח.‬
‫תבדקו ב"סלאק". לא תתעכבו.‬
‫כן, הוא רוצה שיסתכלו על דוח ההכנסה האחרון…‬
‫בשביל מה אם לא סטארקייד-אקס.‬
‫בסדר, נשמע די פשוט. תטפל בזה?‬
‫את מסרבת לעבודה נוספת?‬
‫כן, יש לי לאן ללכת. -טוב, גם לי.‬
‫אלוהים, אני שונאת אותך. בסדר, אני אעשה את זה.‬
‫לא. עכשיו לא נעים לי. בחייך.‬
‫טוב, חבר'ה, תקשיבו. אטפל בזה.‬
‫בהנהלת חשבונות עברו עליו. לכו.‬
‫אתה בטוח? -כן.‬
‫אבוא ברכבת מאוחרת יותר,‬
‫ואני מנסה לגרום לו לחבב אותי, אז תעשו לי טובה.‬
‫בסדר, טוב.‬
‫פישר, אם זה לוקח לך יותר משעה, אתה עושה משהו לא טוב.‬
‫כן, המפקדת.‬
‫תתקשר אם תהיה בעיה.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫- בלי ג'ר תמהר! הקופון יפוג היום -‬
‫- הזמנות נעליים -‬
‫- ג'רמיה תקוע בעבודה, תתחילי בלעדיי -‬
‫היי, קונרד? -כן.‬
‫ראית את המפתחות למכונית? אני צריכה…‬
‫אני בדיוק יוצא.‬
‫אוכל לבוא איתך?‬
‫כי אני צריכה לקנות כמה דברים לחתונה ו…‬
‫טיילור בסוף לא תבוא וג'ר מתעכב בעבודה, אז…‬
‫זה יהיה ממש מהיר. קחי אותה כשאחזור.‬
‫אתה לא יכול פשוט לתת לי טרמפ?‬
‫לא משנה, זה בסדר. אסע באופניים.‬
‫שיט.‬
‫כאשר בלי זקוקה לעזרה עם משהו,‬
‫בעבר המחשבה הראשונה שלי הייתה, "איך אפתור את זה?"‬
‫חכו! רגע! חכו לי.‬
‫קונרד!‬
‫קונרד. -בוא, קונרד, פשוט ניסע.‬
‫היא איטית מדי.‬
‫חבר'ה, בואו פשוט נחכה לה רגע, בסדר?‬
‫לא. בוא, קונרד.‬
‫ביי.‬
‫בואי. תרכבי על האופניים שלי.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫לא, באמת, את יכולה, אני מאמין בך.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אני בטוח. תגיעי לשם מהר יותר ואני אוכל לרוץ מאחורייך.‬
‫טוב.‬
‫תבטיח שלא תשחרר.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אתה יכול לשחרר עכשיו.‬
‫היי, בלי.‬
‫חכי.‬
‫זה כבר לא התפקיד שלי לעזור לה.‬
‫אכפת לך? -מה שתגיד.‬
‫אדוני, אתה יכול בבקשה לא לשים ראש על הכתף שלי?‬
‫תודה.‬
‫דניס?‬
‫קונקלין. -היי.‬
‫לאן את נוסעת?‬
‫ניו יורק.‬
‫מגניב, גם אני.‬
‫הרכבת תתעכב בווסטרלי עד להודעה חדשה.‬
‫אלוהים, אנחנו כבר באיחור של שעה.‬
‫בסדר, מה יש בניו יורק?‬
‫לא עניינך.‬
‫טוב, מגניב. -שיט.‬
‫אין לי קליטה. שמעת משהו מג'ר?‬
‫לא, אבל אני בטוח שהוא בסדר.‬
‫לא היית צריך לעזוב אותו.‬
‫בסדר. גם את עזבת אותו, אז…‬
‫אנחנו לא היינו צריכים לעזוב אותו.‬
‫"אנחנו". אני מוודא. אמרת "אתה".‬
‫"אתה לא היית צריך", אז פשוט… -אלוהים, בסדר.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫בילי ג'ואל בחר בה ליום הולדת 70 שלו.‬
‫וואו. -אני יודעת.‬
‫יש לנו מאגר לקוחות אקסקלוסיבי.‬
‫למי את קונה?‬
‫לעצמי.‬
‫פשוט תהיתי. אתם מכינים עוגות עם זיגוג מראה?‬
‫כמובן.‬
‫יופי. החבר שלי רוצה עוגת שוקולד מריר של שתי קומות‬
‫עם מילוי רוטב פטל וזיגוג מראה מעל.‬
‫כמה אחוזי קקאו את רוצה? שבעים? שמונים?‬
‫שבעים אחוז, כנראה.‬
‫ולכמה אנשים זה?‬
‫לא להרבה, הזמנו רק 30 אנשים לחתונה, אז…‬
‫כמה זה יעלה?‬
‫עם זיגוג המראה ומשלוח, 750 דולר.‬
‫התכוונתי ליום הולדת, זה יום הולדת.‬
‫אני… אני לא יודע למה אמרתי חתונה…‬
‫זה יום הולדת. כמה זה יהיה? ל…‬
‫שבע מאות וחמישים.‬
‫בסדר, כן.‬
‫תודה.‬
‫אני… אני צריכה ממש מהר… אני צריכה לדבר עם ידיד שלי על זה.‬
‫אל תמהרי. -כן.‬
‫- במאפייה, יש לך זמן לדבר על העוגה? -‬
‫זו חנות נהדרת.‬
‫- לא. מטפל במשהו בשביל אבא. -‬
‫את יודעת מה? כמה הקפקייק שוקולד?‬
‫טוב, נהדר.‬
‫גם אתה. נדבר בהמשך. ביי.‬
‫חשבתי שאתה כבר בדרך לקאזינס.‬
‫כן, התכוונתי לצאת מכאן ברגע שאסיים, אבל…‬
‫המספרים לא מסתדרים,‬
‫וניסיתי כל נוסחה ונוסחה, אבל אני פשוט…‬
‫אני לא יכול. -טוב. זה בסדר.‬
‫תן לי לראות.‬
‫זו לא אשמתך. דניס הייתה צריכה לטפל בזה לפני שהיא יצאה.‬
‫כן.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה, אני אסיע אותך.‬
‫אתה עסוק, זוכר? אסע באופניים.‬
‫לא תוכלי עם כל הדברים האלה.‬
‫זו טרחה גדולה מדי. האופניים לא ייכנסו למכונית.‬
‫הורדתי את המושבים.‬
‫בסדר, אני אנהג. קח את השקיות, אני אקח את האופניים.‬
‫בסדר.‬
‫אלה להזמנות לחתונה?‬
‫כן.‬
‫טיילור אמרה שצריך לבטל ידנית.‬
‫מה שזה לא אומר.‬
‫זה אומר שהדואר מחתים את הבול‬
‫כך שלא ניתן להשתמש בו שוב, וכשזה ידני,‬
‫המעטפה לא נפגמת.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫אספתי פעם בולים, זוכרת?‬
‫כן, שכחתי.‬
‫היית כל כך רציני לגביהם.‬
‫זוכר כשג'ר גנב בול כדי לשלוח גלויה,‬
‫ואתה כעסת כל כך שבכית?‬
‫זה היה בול ג'ורג' וושינגטון אדום חדש, במצב מושלם.‬
‫זה בול נדיר מאוד.‬
‫אלוהים, הייתי חנון.‬
‫לא נכון. -כן נכון.‬
‫אספתי בולים. הייתה לי אובססיה לאנציקלופדיות וינטאג'.‬
‫בחטיבת הביניים ניהלתי סאברדיט של נושא טבעת.‬
‫מה?‬
‫זה משהו מ"שר הטבעות".‬
‫טוב. כן, לא, בהחלט היית חנון. אני חוזרת בי.‬
‫כן.‬
‫זה בסדר אם נעשה עוד עצירה אחת?‬
‫פשוט תאמר "לא". אתה מסוגל.‬
‫גג עשר דקות.‬
‫בבקשה?‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫בסדר, תודה.‬
‫חלשלוש.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫היי.‬
‫וואו, אלה מהממים.‬
‫הם לחתונה בסוף השבוע.‬
‫אז… איך אפשר לעזור לך?‬
‫יש לי אירוע.‬
‫בסדר, את יכולה לספר לי על האווירה של האירוע שלך?‬
‫לא משהו מהודר מדי. סתם מסיבה על החוף.‬
‫מה עם סחלבים? אנחנו מטיסים אותם אחת לשבוע מהוואי.‬
‫זה אולי מעבר לתקציב שלנו.‬
‫מה התקציב שלכם?‬
‫קטן. ממש, ממש קטן.‬
‫כן.‬
‫מה לגבי אדמוניות? הן ממש יקרות?‬
‫אני מת על אדמוניות. זה היה הזר של אימא כשהיא התחתנה.‬
‫אז זו חתונה.‬
‫סליחה.‬
‫כן. חתונה קטנה מאוד ולא רשמית.‬
‫טוב, אני אצטרך עוד כמה פרטים לפני שאוכל לתת לך הערכה נכונה.‬
‫כן, בטח.‬
‫נצטרך ארבעה סידורי פרחים, ושני זרים.‬
‫אחד לי ואחד לשושבינה שלי.‬
‫את רוצה קישוטי פרחים לאימהות של הכלה והחתן?‬
‫לא, לא נזדקק להם.‬
‫ומה איתך?‬
‫אתה רוצה פרחים לדש, לך ולשושבינים שלך?‬
‫לא. -לא.‬
‫אני לא החתן.‬
‫כן, הוא… הוא אחיו של החתן.‬
‫המינימום שלנו לחתונה זה 5,000 דולר.‬
‫חמש… 5000 דולר?‬
‫אני מבטיחה לכם, המחירים שלנו תחרותיים.‬
‫את יכולה לתת לנו שתי שניות?‬
‫טוב… מה אם… מה אם תשתמשי בהידרנג'יאה של אימא שלי?‬
‫הם יפים לא פחות ממה שלה יש.‬
‫אולי יפים יותר. והם לא עולים 5000 דולר.‬
‫בסדר, כן.‬
‫זה בסדר? -תודה לך.‬
‫בוא פשוט נסתלק מפה. -תודה.‬
‫לא תטעמי אחד?‬
‫כן, בטח.‬
‫מה?‬
‫איזבל קונקלין לא מתרגשת לאכול קפקייק? מי את?‬
‫לא רע.‬
‫נו?‬
‫זה 70 אחוז קקאו וזה 80 אחוז קקאו.‬
‫מה ההבדל?‬
‫בכנות, אין לי מושג.‬
‫אני אוהבת שוקולד חלב. גם ככה זה לא משנה‬
‫כי אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו עוגה מהמקום הזה.‬
‫אז כנראה נקנה עוגה מלבנית מ"סטופ אנד שופ".‬
‫בסדר, טוב… אל תעשי את זה. מה אם…‬
‫מה אם פשוט תעשי קומה אחת,‬
‫תשכחי מזיגוג המראה,‬
‫פשוט תקני…‬
‫ציפוי שוקולד חלב רגיל.‬
‫זה בטח זול יותר מכל בולשיט הקקאו שהם מוכרים.‬
‫ואז, במקום משלוח, אני אאסוף אותה.‬
‫- ג'רמיה -‬
‫היי, יצאת לדרך?‬
‫היי, בלס. לא.‬
‫חדשות רעות.‬
‫אני תקוע במשרד, וכנראה לא אגיע לקאזינס עד מאוחר.‬
‫ברצינות?‬
‫אני יודע. אני נוראי.‬
‫ג'ר, קבענו ללכת ל"מייקלס" היום.‬
‫בסוף השבוע הזה, אני מבטיח.‬
‫הדבר הזה בשביל אבא שלי הפך לסיפור שלם.‬
‫מבצע טרום יום העצמאות מסתיים היום.‬
‫אני לא יכול פשוט לעזוב.‬
‫חדשות טובות. אני חושבת שעדיין נוכל לקנות את העוגה מהמאפייה שאתה אוהב.‬
‫נהדר. שתי קומות וזיגוג מראה?‬
‫שינוי קל בתוכניות.‬
‫מה דעתך על קומה אחת עם ציפוי שוקולד חלב,‬
‫בלי קקאו, אבל עדיין עם רוטב פטל.‬
‫בלי, קקאו זה הפול. מזה עושים שוקולד.‬
‫כל פרופיל הטעם תלוי במרירות של השוקולד‬
‫ובחמיצות המתוקה של הפטל.‬
‫העוגה היא הדבר היחיד שלי, ואמרת שכל אחד יקבל דבר אחד.‬
‫כן, אני יודעת שאמרתי את זה, אבל אנחנו צריכים להיות מציאותיים.‬
‫כלומר, אנחנו לא יכולים, אנחנו לא יכולים לבזבז 750 דולר על עוגה.‬
‫אשלם באשראי ואכסה את העלות בהמשך.‬
‫ג'ר… -היי.‬
‫אני חייב לסיים. טוב?‬
‫אני בטוח שזה הורג את ג'ר לא להיות כאן.‬
‫אני יודעת שזה טיפשי להתרגז על זה שלא נלך ל"מייקלס"…‬
‫ואני יודעת שהוא קורע את התחת בחברה של אבא שלך…‬
‫אבל פשוט… אני תקועה כאן ומחליטה הכול בנוגע לדברים שאני…‬
‫שלא אכפת לי מהם ושאין לנו כסף עבורם.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫ואני…‬
‫כל מה שחשוב לי זה שנתחייב זה לזה‬
‫מול האנשים שאנחנו אוהבים.‬
‫לפחות מול רובם.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אני מרגישה כאילו אני…‬
‫אני נושאת את כל זה לבד.‬
‫ואני עושה את כל זה לבד.‬
‫אז לעזאזל עם זה. נוסעים ל"מייקלס".‬
‫ברצינות? חשבתי שאמרת שאתה צריך לחזור הביתה.‬
‫כן, הגג יהיה שם מחר.‬
‫ותוקף הקופונים האלה יפוג. קדימה. נבזוז את אמריקה התאגידית.‬
‫טוב.‬
‫נדפקתי לגמרי.‬
‫אני לא מאמין שלא עלו על זה.‬
‫המספרים לא תואמים את דוח ההכנסות הראשוני שלהם שהם נתנו לנו.‬
‫אז הם שיקרו על ההכנסות שלהם?‬
‫בהנהלת חשבונות יבצעו ניתוח פורנזי,‬
‫אבל זה לא טוב.‬
‫שאתקשר להנהלת חשבונות? אני יכול.‬
‫לא, כולם בחופשה. אעדכן אותם ביום שני.‬
‫עבודה טובה, בן.‬
‫עכשיו קדימה, זוז. אני יודע שבלי מחכה לך בקאזינס.‬
‫אני מקווה שהיא לא כועסת עליי מדי.‬
‫אתה יודע, אתה באמת מרשים אותי בימים אלה.‬
‫כאן בעבודה ובבית.‬
‫אתה מבשל, אתה מנקה את החלק שלך בלופט.‬
‫בלי בחורה בת מזל.‬
‫תודה, אבא. דעתך חשובה לי מאוד.‬
‫תקשיב, אני יודע שלורל לא מרוצה מהחתונה,‬
‫אבל אם אתם נחושים בדעתכם,‬
‫אני תומך בך ובבלי.‬
‫תודה, אבא.‬
‫כן. בוא נערוך אותה בקאנטרי קלאב.‬
‫סוף סוף אקבל תמורה לחברות שם.‬
‫האמת, בלי חשבה לערוך אותה בבית.‬
‫לא, אני משלם עליה עכשיו,‬
‫אז כבר לא תצטרכו לערוך אותה שם.‬
‫אני בטוח שהיא תתלהב.‬
‫כן.‬
‫אני… אני לא יודע מה לומר.‬
‫עברתם הרבה, ומגיע לכם להיות מאושרים.‬
‫לכולנו מגיע.‬
‫תודה.‬
‫אתייק את זה בדוח לפני שאני יוצא.‬
‫איש טוב.‬
‫אז מבחן לתואר שני…‬
‫מה איתו?‬
‫ראיתי שהיה לך ספר הכנה.‬
‫ואני זוכר שבחג המולד שעבר,‬
‫רצית לעשות תואר שני בפסיכולוגיה.‬
‫החלטת במה את רוצה להתמקד?‬
‫פסיכולוגיה של הספורט.‬
‫כן. הגעתי לזה בדרך עקיפה.‬
‫בשנה שעברה, כשנפצעתי בברך ונאלצתי לפרוש מהקבוצה…‬
‫המאמנת הפנתה אותי לפסיכולוג של הקבוצה.‬
‫זה ממש עזר, וחשבתי שאולי זה משהו שאני רוצה לעשות.‬
‫זה אדיר.‬
‫מה שלום הברך שלך?‬
‫טוב. טוב יותר.‬
‫גם אני התחלתי ללכת לפסיכולוג.‬
‫הוא עוזר לי לנהל את התקפי החרדה שלי.‬
‫וואו. זה…‬
‫זה ענק, זה נהדר.‬
‫אתה פשוט… אתה פשוט נראה… כאילו הכול מתוקתק אצלך.‬
‫החיים שלך בקליפורניה, הקריירה שלך.‬
‫אתה כזה בוגר.‬
‫גם את השתנית מאוד.‬
‫באמת? -כן.‬
‫במה?‬
‫דבר ראשון, את כבר לא נהגת איומה.‬
‫מעולם לא הייתי נהגת איומה.‬
‫זה לא נכון.‬
‫את נועלת עקבים.‬
‫נעלת עקבים בטקס.‬
‫עכשיו אני ליידי אמיתית.‬
‫שכוססת ציפורניים.‬
‫אתה לא מפספס כלום.‬
‫כן!‬
‫בחייך.‬
‫את משחקת או משהו?‬
‫לא עניינך.‬
‫אראה לך את שלי אם תראי לי את שלך.‬
‫זה לא…‬
‫סליחה, לא התכוונתי לזה.‬
‫סגור.‬
‫טוב, כן.‬
‫בסדר, הנה.‬
‫אלוהים, מה זה? סימולטור דבורים? איזו חנונית.‬
‫תראו מי שמדבר. -כן.‬
‫מה, גנבת את מ"סטים"? הגרפיקה ממש טובה.‬
‫האמת שיצרתי את זה.‬
‫יצרת את זה?‬
‫כן.‬
‫כן, זו הייתה התזה שלי בשנה ד'.‬
‫סתם התעסקתי עם זה שוב‬
‫אחרי התאונה…‬
‫אני לא יודע, זה קצת כמו לעשות יש מאין.‬
‫זה… שונה, את יודעת?‬
‫כן. האמת שכן.‬
‫- מייקלס -‬
‫טוב, שני אגרטלי הצילינדר במבצע.‬
‫איזה יפה יותר? גדול או בינוני?‬
‫אני מניח שגדול.‬
‫טוב. נהדר. גם אני התכוונתי לבחור אותו. מושלם.‬
‫לשנייה, שכחתי שזה לא אני שמתחתן איתה.‬
‫היי, כמה זמן נראה לך שזה ייקח?‬
‫לא הרבה.‬
‫מצטערת שנתקעת איתי בזה. אני יודעת שזה עלוב.‬
‫לא, זה לא. זה לא כזה עלוב.‬
‫נוכל לסיים וללכת לשלם.‬
‫מה? לא. באנו עד לכאן ויש מבצע גדול.‬
‫אז בואי נסתובב. נראה מה קורה.‬
‫בסדר.‬
‫כאילו, תסתכלי עליהם.‬
‫פרחים מזויפים קטנים והזרים. הם די נחמדים.‬
‫האמת שאלה ממש מתוקים. אולי למרפסת?‬
‫אתה רציני? -כן.‬
‫כן. כלומר… אתה יודע מה? הם… בסדר.‬
‫נכון? לא נהדרים, אבל בסדר.‬
‫כן, טוב, הם עולים 8.99 ויש עליהם 20 אחוזי הנחה.‬
‫כן. בסדר. מי בכלל צריך סחלבים מהוואי, נכון?‬
‫זה מה שאני אומר.‬
‫בסדר, אולי כמה חמניות.‬
‫הן תמיד מתאימות. -בוא נראה.‬
‫יפה. נכון?‬
‫מושלם.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, זה עובד. זה טוב.‬
‫אני שולט בזה.‬
‫תודה שעשית את זה איתי היום.‬
‫אני ממש שמחה שהחלטת לצאת לחופש בקיץ‬
‫ולהישאר בקאזינס.‬
‫מאז שאני מכיר אותה,‬
‫חששתי להיראות חלש מול בלי.‬
‫כשהיינו ילדים, אימי אמרה שהיא הסתכלה עליי כאילו תליתי את הירח.‬
‫זה היה טיפשי, אבל ניסיתי להיות האדם הזה בשבילה.‬
‫אולי זו הייתה הטעות שלי.‬
‫אני… לא סתם החלטתי לקחת הפסקה בקיץ. פיטרו אותי.‬
‫מה?‬
‫כן.‬
‫ביום שסטיבן עבר את התאונה, לא יכולתי להתרכז ופישלתי.‬
‫לא. אלוהים, לא הייתי צריכה להגיד לטיילור להתקשר אליך באותו יום?‬
‫לא. זה… אני שמח שאמרת לה.‬
‫וצדקת.‬
‫ודוקטור נמאזי צדקה כשפיטרה אותי.‬
‫אתה יודע שאף אחד לא מושלם, נכון? אפילו לא אתה.‬
‫תאמיני לי, אני יודע.‬
‫באותו יום בעבודה פחדתי כל כך שאפשל.‬
‫ואז פישלתי.‬
‫מי יודע? אולי גם ככה אני לא בנוי להיות רופא.‬
‫אולי לא.‬
‫ואולי אתה צריך רק להתחשל ולהפסיק להיות כזאת נקבה.‬
‫ברצינות, יש עולם שבו להיות מפוטר‬
‫זה הדבר הכי טוב שקרה לך.‬
‫אני לא בטוח לגבי זה.‬
‫ג'ר אמר לי שהיועץ שלך אמר שרוב תלמידי שנה א'‬
‫יוצאים לחופשה לפני שהם חוזרים.‬
‫כן, אני לא… -כן,‬
‫אז אתה בדיוק במקום שבו אתה אמור להיות.‬
‫אתה תעשה טעויות לפעמים. זה פשוט חלק מחיים.‬
‫ואתה לא צריך להיות הגיבור כל הזמן.‬
‫אולי זה הנושא הבא שאתה והפסיכולוג תתמודדו איתו.‬
‫תסביך הגיבור שלך. -אין לי תסביך גיבור.‬
‫טוב, אולי אקדיש לזה קצת זמן.‬
‫אולי אפתיע את כולם. אולי אנשור מבי"ס לרפואה.‬
‫בחייך. יום יבוא ותנהל את המחלקה האונקולוגית ב"מאס ג'נרל".‬
‫בכנות, אני לא יודע אם אני רוצה לחזור לבוסטון.‬
‫אתה אוהב את קליפורניה עד כדי כך?‬
‫לא. אני אוהב את זה שהיא רחוקה.‬
‫כן, היא בסדר. אני אוהב אותה.‬
‫איך זה היה לעבור למקום רחוק כל כך ולהתחיל מחדש?‬
‫זה היה מפחיד.‬
‫לפעמים הייתי בודד.‬
‫אבל אני לעולם לא אשכח את הפעם הראשונה שראיתי את השמש שוקעת מעל האוקיינוס השקט.‬
‫חשבתי שזה היה כל כך מוזר.‬
‫הרגשתי מוזר להביט מערבה במקום מזרחה.‬
‫כאילו הייתי על כוכב לכת אחר.‬
‫כאילו… הכול אפשרי.‬
‫מעולם לא חוויתי דבר כזה.‬
‫מעולם לא… באמת הייתי רחוקה מהבית.‬
‫קטן עלייך.‬
‫לרגע חשבתי שאולי אלמד בפריז.‬
‫היא עדיין תהיה שם כשתסיימי את הלימודים.‬
‫כן.‬
‫אולי ג'ר ואני נטוס לשם לירח דבש בקיץ הבא.‬
‫אני גוועת ברעב. שנעצור איפשהו ונאכל משהו?‬
‫הפשרתי עוף. -עוף, כן.‬
‫אני יודעת, ראיתי.‬
‫- אפרסקים -‬
‫רוצה לעצור?‬
‫לא, זה בסדר. כבר עברנו אותו.‬
‫- השאירו את הכסף בסל בבקשה -‬
‫טוב.‬
‫רוצה אחד?‬
‫אני אלרגי לאפרסקים.‬
‫מה? ממתי?‬
‫בוודאות ראיתי אותך אוכל אפרסק בעבר.‬
‫או לפחות פאי אפרסק.‬
‫מאז ומעולם. אכלתי אותם בעבר, אבל מגרד לי בפה בגללם.‬
‫טוב. ההפסד כולו שלך.‬
‫אלוהים.‬
‫זה אפרסק מושלם.‬
‫אלוהים.‬
‫אני לא רוצה לאכול עוד אחד,‬
‫כי אין סיכוי שהוא יהיה טוב כמו זה.‬
‫נבדוק את זה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫טעים באותה מידה?‬
‫כן.‬
‫אקנה עוד כמה בשביל ג'ר.‬
‫אחכה לך במכונית.‬
‫כל מה שחשבתי שקורה כאן היה רק בדמיון שלי.‬
‫היא וג'ר, זו המציאות.‬
‫מפלצת. אלוהים. -קפצי על העכביש.‬
‫בסדר, לא. אני מנסה. -עשי את זה.‬
‫יש! מגניב. -כן. נכון?‬
‫כן. לא, זה ממש מגניב.‬
‫רגע, מה?‬
‫סליחה, אני מצטער. -לא, אתה בסדר.‬
‫נראה שהעסקה עם סטארקייד-אקס בסכנה.‬
‫אלוהים. היפיוף באמת עלה על זה?‬
‫רגע. הוא חכם מכפי שהוא נראה.‬
‫טוב, אפילו שעון מקולקל צודק פעמיים ביום…‬
‫וואו, ידעתי… ידעתי את זה. הם היו כאלה מפוקפקים. אלוהים.‬
‫טוב. אנחנו ידענו את זה. אנחנו. הלו.‬
‫כן. -כן.‬
‫מצטער. את צודקת.‬
‫כן. -לגמרי. אנחנו.‬
‫הרכבת תגיע לתחנה הבאה בעוד כמה רגעים. ניו יורק, תחנת פן.‬
‫אנא אספו את חפציכם.‬
‫שוב, ניו יורק…‬
‫אז אני הולכת לכנס המשחקים של הצפון-מזרח.‬
‫אני מניחה שגם אתה בדרך לשם.‬
‫מה הסגיר אותי?‬
‫כישורי התכנות הקטלניים שלי ש…‬
‫כן, זה והעובדה שאני בוהה בהתראות בטלפון שלך‬
‫בשעות האחרונות, אז…‬
‫אתה מחפש דרך החוצה, נכון? לעזוב את "ברייקר".‬
‫אל תלעגי לי או משהו…‬
‫לא.‬
‫כמעט מתי לפני שבועיים.‬
‫אז אני תוהה למה אני מבזבז את הזמן ועושה משהו…‬
‫שלא משרת אותי, את יודעת?‬
‫כן. אני מבינה אותך.‬
‫קרעתי את התחת כדי להגיע לכאן.‬
‫אני האדם הראשון במשפחה שלי שלמד בקולג'.‬
‫זה הדבר שעבדתי בשבילו ואני … אני שונאת את זה.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי זה לא מספיק.‬
‫אני יכולה לעשות הרבה יותר.‬
‫מגיעים כעת לניו יורק, תחנת פן.‬
‫זוהי התחנה האחרונה והסופית ברכבת הזו.‬
‫למען ביטחונכם, אנא הישארו בתוך הקרון…‬
‫זה אמור להיות. -…עד שהרכבת‬
‫תעצור עצירה מלאה.‬
‫שוב, זו התחנה האחרונה והסופית ברכבת.‬
‫אז… רוצה שניקח יחד מונית למרכז ג'אוויטס?‬
‫כן, אני אשמח. כן.‬
‫מגניב. בוא.‬
‫כמעט פישלתי היום.‬
‫אסור היה לי להתקרב כל כך.‬
‫אבל זה לא יקרה שוב.‬
‫אני הולך לישון.‬
‫כזה לילה נעים.‬
‫היי, את עדיין רעבה?‬
‫כן.‬
‫כן, אשמח לאכול.‬
‫היי…‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫לעזאזל.‬
‫כן.‬
‫אתה אוכל משהו חוץ מעוף בגריל?‬
‫לא.‬
‫זה פשוטו כמשמעו הדבר היחיד שאני יודע לבשל.‬
‫טוב, אם תאכל כל כך הרבה עוף,‬
‫לפחות תיתן לי לתבל אותו. -אני מתבל אותו.‬
‫אני לגמרי לא מאמינה לך.‬
‫ומספיק עם תוספת קינואה, טוב?‬
‫מה רע בקינואה?‬
‫הלילה נאכל צ'יפס.‬
‫כן, שף. -בסדר?‬
‫יופי. בסדר.‬
‫בוא נתחיל. -אז אני אלבש סינר.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫"מאחור". את חייבת להגיד. -אתה לא צריך להגיד "מאחור"‬
‫אם אני מאחוריך.‬
‫כן, אבל את חייבת לומר. -מעולם לא צפית בתוכנית בישול?‬
‫לא משנה. בסדר, לך תביא שמן זית.‬
‫שמן זית. -כל הכבוד.‬
‫טוב, העוף בטיפולך.‬
‫תתפסי. -מלח ופלפל לפחות…‬
‫לא.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים. מתי בפעם האחרונה…‬
‫5000 דולר לפרחים. -לסחלב אחד.‬
‫ל… "איזה פרח". -נכון.‬
‫לא, זה מטורף.‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה מטורף. -זה היה מרושע. אני מצטער.‬
‫אבל אתה… -והיא אמרה, "5000 דולר".‬
‫רגע. לא. הרסת את זה. -מה עשיתי?‬
‫פישלת לגמרי. -איך פישלתי?‬
‫"לאימא שלי היו אדמוניות בחתונה שלה". -מה?‬
‫טוב, קודם כול… -זאת חתונה.‬
‫סליחה שזכרתי…‬
‫לכי תזדייני. -עזוב.‬
‫שתוק. -מצטער. לא התכוונתי.‬
‫הורג אותך לא לנקות את זה.‬
‫לנקות מה?‬
‫היין ששפכתי. אתה מת לנגב אותו.‬
‫אפילו לא שמתי לב.‬
‫נו, נו, נו, תראו מי…‬
‫תראו מי נעשה רגוע בקליפורניה.‬
‫כן, ממש נרגעתי, נכון?‬
‫זוכר… זוכר קודם, כשהיית כזה…‬
‫"זרים." -את כזאת מרשעת.‬
‫"זרים…" זה חיקוי נה…‬
‫איך אני אמור לדעת?‬
‫מעולם לא למדתי בוטניקה. אני לומד רפואה.‬
‫קונרד, קונרד. אוי… קונרד!‬
‫רגע. הפרחים המזויפים שבחרת‬
‫נראו בדיוק כמו אלה בחדר האורחים בבית שלי‬
‫שתמיד התחננתי בפני אימא שלי שתזרוק.‬
‫פאק!‬
‫זה נכון.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני זוכר את זה.‬
‫זה היה במרץ לפני ארבע שנים, הפעם האחרונה שהייתי בבית של בלי,‬
‫לפני שנפרדנו.‬
‫מצבה של אימי הידרדר.‬
‫הם סירבו לספר לנו, אבל אני ידעתי.‬
‫ולא יכולתי לדבר על זה, כי זה היה הופך את זה לאמת.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫בלי, אסור לך להיות כאן. אימא שלך תתחרפן.‬
‫בסדר, אז פשוט תהיה בשקט כדי שהיא לא תשמע.‬
‫זה היה שקט?‬
‫מה את עושה?‬
‫קר. -תיכנסי.‬
‫את בסדר? -כן.‬
‫היי, אל תדאגי לגבי הנשף.‬
‫אני אדאג לכול.‬
‫אני מתרגש.‬
‫אני יודעת.‬
‫היי, סוזנה תהיה בסדר.‬
‫אני יודעת את זה.‬
‫בזמנו בלי עדיין האמינה שאם אתה אדם טוב,‬
‫לא יקרו לך דברים רעים.‬
‫רציתי לדבר איתה באותו לילה, לספר לה מה קורה,‬
‫אבל לא רציתי להרוס את החלק בה שהאמין שהכול יהיה בסדר.‬
‫אני בסדר. טוב לי יותר כשאני כאן איתך.‬
‫רציתי שהוא יישאר איתה לנצח.‬
‫קונרד.‬
‫אותו לילה… זו הייתה הפעם האחרונה שהיינו ביחד ככה.‬
‫מה אם לא הייתי הורס הכול לפני ארבע שנים?‬
‫מה אם לא הייתי מרחיק אותה כמו שאני תמיד עושה?‬
‫כמה פעמים היינו אוכלים ביחד ארוחת ערב ככה?‬
‫מותק, אני בבית!‬
‫ג'ר, הגעת!‬
‫וואו, את במצב רוח טוב.‬
‫בישלתם? -כן.‬
‫רעב? אארגן לך צלחת. -חמוד.‬
‫אני רק רוצה לאכול אותך.‬
‫גם לא ממש נשאר.‬
‫לעזאזל. אבל יש לנו… יש לנו אפרסקים.‬
‫יש לך תותים? אני לא ממש במצב רוח לאפרסק.‬
‫לא.‬
‫לא משנה.‬
‫בלס, אמרתי לך שאקח אותך ל"מייקלס" מחר.‬
‫לא, זה בסדר, קונרד לקח אותי והשתמשנו בקופונים.‬
‫וואו. היי, אתה השושבין-שותף הכי טוב שיש.‬
‫אתה גם יכול לקחת מהאוכל שלי.‬
‫לא. אתה יודע מה? אחלוק עם בלס.‬
‫אני מחכה לצ'יפס.‬
‫לא. אל תיקח את הצ'יפס שלי, גנב. אתה יכול לאכול את העוף.‬
‫איך בעבודה?‬
‫מדהים, כן. כולם…‬
‫כולם יצאו לסוף השבוע של החג, אז זה היה…‬
‫נדרשתי לסיים איזה דוח על חברה‬
‫שנסגור איתה עסקה,‬
‫ותפסתי שהם רימו בנתונים שלהם.‬
‫וואו! -כן.‬
‫אבא ממש התרשם, והוא אמר לי לפני שיצאתי משם…‬
‫הוא תומך בחתונה.‬
‫אתה רציני? -כן.‬
‫אלוהים! זה מדהים. -מזל טוב, אחי.‬
‫תודה.‬
‫אני אתקלח. ביי.‬
‫בסדר, אבל אל תתעכב‬
‫כי בטח יהיו זיקוקים הלילה.‬
‫כן. -כן.‬
‫הייתי מעדיף שמישהו יירה לי בראש עם אקדח מסמרים שוב ושוב,‬
‫מאשר לראות אותו נוגע בה ככה כל הלילה…‬
‫ואני שונא את עצמי על כך.‬
‫אני גאה בך. -תודה.‬
‫אין לך מושג כמה התגעגעתי אלייך כל השבוע.‬
‫אני לא מאמינה שאבא שלך בעד.‬
‫כלומר, אולי כשאימא שלי תשמע…‬
‫כן, אני קיוויתי לאותו הדבר.‬
‫הוא גם אמר שהוא ישלם עליה.‬
‫מה קרה? אני די חשבתי שתתלהבי.‬
‫לא, זה נהדר.‬
‫פשוט חשבתי שנעשה את זה בעצמנו.‬
‫כן, עדיין נעשה מה שאנחנו רוצים.‬
‫הוא פשוט ישלם על זה.‬
‫אז הוא בסדר עם זה שנעשה את זה בבית?‬
‫בעצם הוא רוצה לעשות את זה בקאנטרי‬
‫ולהזמין כמה אנשים מ"ברייקר".‬
‫האנשים שעובדים בשבילו?‬
‫כן, רק חלק מהשותפים, כמה עמיתים ולקוח או שניים.‬
‫ג'ר, אנחנו אפילו לא מכירים את האנשים האלה.‬
‫עבדתי איתם כל הקיץ.‬
‫הזמנת שותפים עסקיים היא דבר‬
‫די מקובל בעולם התאגידי.‬
‫טוב, אבל מהות החתונה שלנו היא לא העסק של האבא שלך, אלא אנחנו.‬
‫אנחנו לא חייבים לעשות את זה אם את לא רוצה.‬
‫פשוט שמחתי כשהוא הציע‬
‫כי הרגשתי כאילו הוא באמת משתדל איתי.‬
‫כמובן. נעשה את זה.‬
‫כן.‬
‫וכשאני חושבת על זה,‬
‫זו החתונה שאימא שלך הייתה רוצה.‬
‫כן, נכון.‬
‫ואבא שלי אמר שהמזכירה שלו, קיילי, תעזור עם התכנון.‬
‫היא חיה בשביל דברים כאלה.‬
‫וככה את יכולה להתפטר מעבודת הבנקאות הטלפונית,‬
‫ולהתמקד במבחנים לאוניברסיטה.‬
‫כן, זה באמת נשמע נחמד. -כן.‬
‫ואני יכולה להתחיל לחפש לנו דירה.‬
‫מי יודע מה נשאר פנוי, אבל…‬
‫כן, ועכשיו את יכולה לבוא לבקר אותי אצל אבא שלי וזה לא יהיה מוזר,‬
‫ואת לא תצטרכי להיות תקועה כאן עם אחי.‬
‫אולי אני יכולה לחזור איתך ביום שני ולהישאר לכמה לילות?‬
‫כן.‬
‫יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫מה?‬
‫מתנת החתונה שלי אליך.‬
‫השיר לריקוד הראשון שלנו. -את רצינית?‬
‫אמרת שאת שונאת את הרעיון הזה.‬
‫כן, אבל אני אוהבת אותך, אז…‬
‫היום מעדתי, אבל אסור שזה יקרה שוב,‬
‫כי הבטחות שאתה מבטיח לאימא על ערש דווי הן מוחלטות.‬
‫הן בלתי ניתנות להפרה.‬
‫איפה ג'ר בר?‬
‫הוא יצא לאכול משהו. אני יכול…‬
‫רוצה שאני אלך למצוא אותו?‬
‫בוא נשב רק שנינו, לרגע.‬
‫אני והתינוק הבכור שלי. בוא הנה.‬
‫אני רוצה להסתכל על הילד היפה שלי.‬
‫תראה אותך.‬
‫ידעת שכשנולדת,‬
‫הייתי כל כך משוכנעת שאתה התינוק הכי מושלם שאי פעם היה קיים?‬
‫בדקתי אצל סוכנויות דוגמנות לתינוקות.‬
‫הרגשתי שזה יהיה בזבוז למנוע מהעולם את היופי שלך.‬
‫אבל אחר כך הבטתי בתמונות שלך כשהיית תינוק, ושמתי לב שנראית כמו…‬
‫כמו חייזר קטן.‬
‫כן, ג'ר תמיד היה החמוד.‬
‫והוא ידע את זה.‬
‫הוא ניצל את זה מההתחלה.‬
‫רוצה שאביא את ג'ר? אחפש אותו.‬
‫תישאר איתי.‬
‫אני רוצה שתדע, קוני, ש…‬
‫אני לא פוחדת למות.‬
‫אני לא פוחדת כי אני יודעת שתהיה בסדר,‬
‫ואני יודעת שג'רמיה יהיה בסדר כי יש לו אותך.‬
‫הוא הילד הכי בר מזל כי אתה האח הגדול שלו.‬
‫אימא…‬
‫אני לא כזה אח גדול נהדר.‬
‫אתה כן.‬
‫תמיד דאגת לו.‬
‫ותמיד תדאג, נכון, קוני?‬
‫כן, כמובן.‬
‫תודה. -כמובן. אני מבטיח.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אימא,‬
‫אני לא מוכן.‬
‫קיימתי את ההבטחה שלי.‬
‫עשיתי את זה בדרך הכי טובה שיכולתי. עזבתי.‬
‫אולי הייתי דפוק וכישלון ואכזבה,‬
‫אבל לא הייתי שקרן.‬
‫לא התכוונתי לזה.‬
‫מה שאמרתי קודם, לא התכוונתי לזה.‬
‫אני עדיין רוצה אותך.‬
‫מובן שאני רוצה.‬
‫בלילה ההוא במוטל, לא יכולתי לישון.‬
‫עברתי על זה שוב ושוב בראש.‬
‫ההבטחה שלי לאימא שלי, שתמיד אדאג לג'ר.‬
‫דעי שלא משנה מה אמרתי, לא התכוונתי לזה.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫אנחנו חברים.‬
‫אבל כן שיקרתי לבלי.‬
‫רק בפעם ההיא.‬
‫ואם לא הייתי משקר?‬
‫אולי הכול היה שונה עכשיו,‬
‫אבל זה לא משנה.‬
‫כך זה אמור להיות.‬
‫הוא יכול להעניק לה את כל מה שאני לא יכול.‬
‫היא ראויה לזה. היא ראויה לעולם כולו.‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם‬
‫בקרת כתוביות נעמי מאזוז‬ נחם‬