En capítols anteriors…
Només he d'estar lluny d'ella fins al casament,
i no hi tornaré a pensar.
Com estàs?
Estic bé.
La Taylor i jo només som amics.
Doncs surt amb la Denise.
Hola! Ja esteu en camí?
Tinc molta feina a l'oficina.
No puc anar-hi el cap de setmana.
La teva festa serà increïble.
Estic carregant sola amb això.
Cagondeu.
A la merda. Anem a Michaels. Firem-nos.
No puc deixar de pensar
en com és tenir-la tan a prop de nou.
Sé que la Laurel no està a favor del casament,
però, si ho tens clar, compteu amb el meu suport.
Ha dit que ens el pagarà.
Puc començar a buscar-nos un pis.
No sé què em pensava, però era tot imaginació meva.
La realitat és que està amb en Jere.
L'ESTIU QUE EM VAIG ENAMORAR
Ei, torna a dormir. Perdona.
No passa res. Estic bé.
No m'importa.
Com és que estàs tan guapa avui?
Bon dia.
Molt bé.
Bon dia.
T'has aixecat d'hora.
Sí, volia tenir temps per revisar
els fitxers nous de Nectar abans de la reunió.
Heu canviat els ajusts de la cafetera?
La Belly la va programar perquè estigues a punt al matí.
No funciona?
No, i la dutxa s'ha embossat
amb els cabells de la teva nòvia.
Promesa.
Em vas dir que es quedés tant com volgués.
Ja fa dues setmanes.
I què he de fer?
-Fer-la fora? -Doncs podries… Vull dir…
Hola, Belly.
Estàvem parlant dels plans per a aquesta setmana.
L'hi has preguntat?
No, ara no és bon moment.
Preguntar-me què?
Estem buscant un pis a prop de la uni,
però ens està costant trobar el temps. Res més.
Vols un dia lliure?
Només demà al matí.
No heu d'anar al club amb la Paige?
Podria anar-hi demà al matí
i tornar a la tarda.
Saps què? Agafa't el matí
i pots anar a Cousins al vespre, per si de cas, i evites el trànsit.
I la reunió amb Nectar?
Si no arribes a temps, segur que ens en sortirem sense tu.
Digue-li a en Conrad que em contesti als correus,
que hem de comprar un trajo. Gràcies.
"Un trajo." Gràcies, papa.
No li agrada tenir-me al pis, oi?
No, no, no.
Però podries tenir una mica més de cura.
És igual el que pensi ell.
No, té raó.
Val més que torni avui.
És que et trobo a faltar.
No hi vull estar, allà, sense tu.
No és que no vulgui tornar a Cousins. És que…
quan soc amb en Jere, tot sembla més fàcil.
Seran unes setmanes.
I després ja acabaràs a Breaker.
I et tindré tot per a mi.
Vaig a dutxar-me i després busquem un pis bonic.
D'acord.
Preferiblement, amb parets… i un llit. Això estaria molt bé.
-Ei, recorda… -Sí.
-Els cabells de la dutxa. -Sí.
Entesos.
Aquest és el que més m'ha agradat dels que hem vist a internet.
-És al·lucinant. -Oi que sí?
Em sorprèn que estigui disponible i ens el puguem permetre.
Espera.
No deu ser perquè aquí van assassinar algun estudiant, oi?
No, crec que hem tingut sort.
D'acord. Som-hi.
El terra l'acaben de renovar i té rentadora i eixugadora.
Caram.
M'encanta la llum que té.
Mira aquesta cuina.
Puc fer el sopar cada diumenge.
-Sí. -I convidar els nostres amics.
-M'agraden els sostres alts. -Sí.
No solem llogar a estudiants, però fa temps que el tenim buit
i faríem una excepció.
Només una cosa: aquí no es fan festes.
No, no. Nosaltres no muntem festes. Només estudiem en silenci.
Aquest pis es llogarà molt ràpid. Si us interessa…
Bells?
Sí, és perfecte.
Genial.
Empleneu la sol·licitud i comprovarem l'historial creditici.
Cap problema. Tinc un historial creditici excel·lent.
Si tinc pendents algunes factures de la targeta de crèdit,
això afectarà la meva puntuació creditícia?
Disculpi'ns un moment.
La targeta de crèdit, la paga ton pare.
Sí, però…
tinc l'altra targeta també.
La vaig fer per aconseguir entrades gratis per als Bruins.
Som persones molt responsables.
Molt i molt responsables. Ens casarem d'aquí res.
Sí.
No, no. No… No estic embarassada.
-No, no, no. -No.
Si em disculpeu, tinc una altra visita.
D'acord.
No ens el llogaran ni de conya.
Podem demanar-li al pare que signi.
No, ho hem de fer tots sols,
perquè, si ens ajuda el teu pare, podrà opinar de tot. Així que…
D'acord, d'acord. Ei…
Trobarem un bon pis on no ens facin
una revisió creditícia.
D'acord.
És… És acollidor.
Sí, com un taüt.
Sí.
Està acabat de pintar. El color és bonic.
Sí.
Quin fàstic.
No.
Una banyera?
S'ha mogut alguna cosa. Corre!
Aquest és maco, oi?
Sí, el taulell és de granit. Està bé.
-Està pintat. -Sí.
L'armari és prou gran.
Espera.
Què és aquesta olor?
És pixat de gat?
-Jo no oloro res. -Mentider.
Va, només ens cal un lloc on viure el pròxim semestre.
No ha de ser perfecte.
Jere, és el nostre primer pis.
No vull despertar-me amb olor de pixat cada dia.
El farem netejar bé, d'acord?
Quedem-nos amb aquest. He de tornar aviat.
Jere, per molt que el netegin, no faran miracles.
No vull que ens precipitem.
Ja, però he d'arribar a la reunió.
Ton pare ha dit que no et necessitaven.
Sí, vull demostrar-li que s'equivoca.
D'acord, Jere, però això també és important.
Tens raó. Tens raó. Em sap greu.
No cal que lloguem aquest pis.
Ho deixem per avui i ja mirarem…
més pisos el cap de setmana.
-D'acord. -Sí?
Sí.
-Molt bé. -Molt bé.
Has tornat.
-Sí. -Feia temps que no venies.
Hi ha més pollastre al frigorífic si vols menjar alguna cosa.
No tinc gana. Me n'aniré al llit.
Bona nit.
Suposo que avui soparé de KitKat.
-Hola, Belly. -Hola.
CLUB DE CAMP DE COUSINS
Hola.
M'alegro de veure't, Isabel.
Igualment, Paige. Moltes gràcies
per ajudar-me amb tan poc temps.
Ha estat cosa del destí que els Aaron cancel·lessin.
-Sí. -Comencem?
-Sí. -T'he d'ensenyar moltes coses.
Hi ha algunes coses que estic posposant
a l'espera de la vostra aprovació.
Sí, perdona. És que volia l'opinió d'en Jeremiah.
-Com està en Jeremiah? -Bé. Vindrà a tastar el menú.
Meravellós.
Fem un descans de cinc minuts.
Com pots veure, ho estem preparant tot per a una gala que hi ha al vespre
de l'Associació Nacional contra la Censura.
Té tants convidats com el teu casament.
Em confirmes que la cerimònia serà a fora?
Sí, exacte.
Les fotos, a l'escala?
Sí. Vas rebre el meu missatge sobre l'escultura de gel en forma de cor?
Em pensava que era una broma.
Ho puc mirar, sens dubte.
Però ens està costant trobar proveïdors.
Tot just acabem de tancar el contracte del càtering.
Fan entrepans de llagosta? És el que teníem pensat servir.
No fan entrepans, reina.
Però tenen un entrant de llagosta més formal.
Els demanaré que el portin al tast.
D'acord.
Una altra cosa que et volia demanar…
-Digues. -He pensat que seria maco
que ta mare encengués les espelmes que representen la unió de les famílies.
Crec que no ho farem, això.
D'acord. Anem a veure on serà la cerimònia?
D'acord.
Ei, com ha anat al club?
Encara soc aquí.
Va tot bé?
M'estic replantejant tot el que volem fer.
D'acord.
No és com jo m'ho imaginava.
És com si la roda hagués començat a girar
i tot està passant sense nosaltres.
Què vols dir?
És massa, Jere.
La Paige ha dit que necessitarem quatre cambrers. Quatre.
Fa dues setmanes volíem només un barril.
És el nostre casament. Només passarà un cop.
Jere, tenim més de cent convidats.
Jo no conec cent persones.
És que al meu pare li fa il·lusió.
I els teus també canviaran d'opinió.
No vull estar mirant un munt de desconeguts al nostre casament.
No els miris.
Mira'm a mi.
Confia en mi.
Té raó. Hem de confiar l'un en l'altre per capejar aquesta tempesta.
Ens estimem, i això és el que importa.
D'acord.
I et prometo que trobarem un bon pis.
Ja ho sé.
Et truco més tard.
D'acord. Adeu.
Vens al meu lloc i el destrosses.
Agafa'n, va.
És per veure que no t'enverinen.
El meu teclat! Mare de Déu.
-Doncs mou les teves coses. -Ets molt pesada.
Pots menjar enciam.
Us aveniu molt bé últimament.
Ens hem unit arran del trauma de StarcadeX.
Escolta, Fisher,
com hem d'anar vestits al casament?
Tu vens?
Sí, no em vull perdre l'oportunitat de fer-me amb els socis.
De debò? Perquè em pensava que volies ficar-te…
D'acord.
-Va, endollat. Com hem d'anar? -No us canseu?
Perdona.
No ho sé. Crec que serà una cosa semiformal.
Caram, semiformal. Mare meva.
No m'ho llencis a mi. Déu meu.
-T'ha caigut a l'ull? Perdona. -Sí, apunta a un altre lloc.
-No és idea meva. -Carai.
Imbècils.
A més d'anar a comprar trajos amb en Conrad i el teu pare,
quina altra merda has de fer aquest cap de setmana?
Ja ho tenim tot a punt.
Ara que serà al club, ells se n'encarreguen de tot.
I de la resta, se n'ocupa la Kayleigh.
Espera, Kayleigh? La Kayleigh d'aquí?
No és la seva feina.
Ens està ajudant com a favor per al meu pare.
Fa mil que treballa aquí i és com una amiga de la família.
-Com tu, oi? -No em comparis.
No hem d'anar a una reunió?
D'acord.
-De debò, hi hem d'anar. -Sí.
Què fas aquest cap de setmana?
Vols que quedem?
Aquesta setmana?
Saps què? No puc. No puc.
La festa de ma germana és a cinc hores en cotxe,
a la casa de la meva ex.
Perquè ma mare boicoteja el casament.
Llàstima. Esperava que poguéssim…
No he dit res. Sembla un bon pla.
Parlem després. D'acord?
-Sí, sí, sí. -Sí?
Sí.
Ei.
Hola.
S'ha trencat l'aspersor.
-Com ha anat, al club? -Molt bé.
Bé.
He fet una mica de menjar. És al frigorífic.
I és pollastre, abans que preguntis.
Però també hi he posat blat de moro i una galeta.
No tinc gana, però gràcies.
Bé, allà el tens.
Gràcies.
Encara et sembla bé que agafi el cotxe per anar a la festa demà?
Sí, esclar. Jo agafaré el tren a Boston.
D'acord.
La Laurel no deu haver canviat d'opinió pel que fa al casament, oi?
No.
-Demà serà increïble. -Ja.
La Laurel no sap el que es perd.
Gràcies. Gràcies per tot.
T'estimo. Anima't. Fes alguna cosa per a tu mateixa.
GLOSS, DE LUCINDA
D'acord. Fins aviat.
Era la Belly?
Està emocionada per això de demà?
No, estava a punt de plorar.
La Laurel dels collons.
No em crec que boicotegi
-la festa de la seva filla. -Jo sí.
La Laurel sempre ha estat poc raonable i sobreprotectora.
-Mama. -I jutja molt.
Recordes quan vas fer tretze anys?
Quan et van aturar mentre ens portaves a la Belly i a mi a casa en cotxe?
M'havia pres un còctel i mig. No estava borratxa.
No em van multar.
Perquè vas flirtejar amb el poli.
-Bé… -Parlant de còctels,
has comprat les llimones per demà?
-He comprat tot el que m'has dit. -D'acord.
No t'estressis, amor. Ens ho passarem bomba, totes les noies.
Sí, i l'Steven.
L'Steven també ve.
Sí.
Vindrà des de Boston només per a la festa?
Sí, és la festa de la seva germana.
Au, vinga.
Cap noi condueix cinc hores per ser l'únic tio
a la festa de la seva germana.
És una oportunitat.
-Només t'ho dic. -Doncs no diguis res més.
Ves a esprémer llimones.
D'acord.
Acabes de destrossar-ho tot. Estaven perfectament…
MENJA'T AIXÒ
Càsum…
PODEM PARLAR?
-Estàs contenta? -Molt contenta.
Gràcies.
D'acord.
És el que vols?
Soc en Jeremiah.
Sí, passa.
-Hola, Jere. -Hola, Kayleigh.
Li ha anat bé a la Belly al club aquest matí?
Sí. Sí, molt bé.
No hauríem pogut sense tu.
Exacte, sí. Gràcies per organitzar-ho tot.
Et conec des que eres un nen. És un plaer.
Ja està tot a punt per demà.
En Conrad ve en tren.
Us trobareu a la botiga i he reservat a Il Mare per després.
Sé que t'encanten les ostres, Jere.
Gràcies, Kayleigh.
Anirem a Grass Fed.
És el restaurant favorit d'en Connie.
Jere?
-Grass Fed va bé. -D'acord.
Només… T'he de donar això…
Sí, d'acord.
Connie.
-Hola, Laur. -Hola.
-Gràcies per venir. -De res.
Volen menjar alguna cosa?
No, gràcies.
Sí, em ve de gust…
l'hamburguesa amb formatge i patates.
-El mateix per a ella. -No cal.
I un cafè, sisplau.
Gràcies.
Què passa?
Et vull parlar del casament.
Crec que hi hauries d'anar.
A la Belly li va molt bé sense mi.
En John cedirà, com fa sempre.
L'Steven deu haver acceptat ser el padrí,
però és massa covard per dir-m'ho.
Adam els ho pagarà tot.
-La Taylor ho està organitzant… -Ja no.
L'amant del meu pare ha agafat les regnes.
La Kayleigh?
M'estàs prenent el pèl?
Espera. Com ho saps, això?
Fa molt que ho sé. Els vaig sentir barallar-se fa anys.
Només ho sap la Belly.
T'ho has estat guardant tot aquest temps?
Qui, jo?
És un do que tinc.
Sí, tens raó. És el teu do.
No t'he dit que vinguessis per això.
Parlem del casament.
-Hauries d'involucrar-t'hi. -¿Hi estàs
-a favor? -No he dit això.
I què opines, doncs?
Que s'estimen.
I que ho faran malgrat el que pensin els altres.
I crec que la Belly necessita la seva mare.
No menja, Laurel. Està molt trista. L'hauries d'haver vist avui.
Està sola. No té en Jere. Ell és a Boston fent pràctiques.
En Jeremiah no ho ha pensat bé. No s'ho està prenent prou seriosament.
Bé, és seriós amb ella.
Aquest casament se celebrarà, Laurel.
I, si no hi ets per a la teva filla, te'n penediràs per sempre.
Gràcies.
Estem sent sincers l'un amb l'altre?
-No ho som sempre? -Sí.
És cert.
Llavors, digue'm…
Què busques amb tot això?
Vull que ella sigui feliç.
Només ella?
I en Jeremiah també.
I tu, Conrad?
Quan podràs ser feliç?
Seré feliç quan passi tot i torni a Stanford.
Ja vinc.
Gràcies per deixar-me molestar-te.
-Espera. Sabates fora. -D'acord, perdona.
Molt bé.
-Que maco. -Gràcies.
Què és tan important que no pot esperar a dilluns?
Saps que he d'anar a Filadèlfia.
Recordes el que et vaig dir al tren?
Que volia alguna cosa més?
Què dius? Tens una oferta de feina?
No, no exactament.
He estat buscant, esclar,
i vaig fer mil entrevistes abans de la convenció,
però van anar fatal.
Després vaig pensar: "¿Per què coi perdo el temps amb aquests friquis
i les seves idees de merda, quan tinc un friqui
amb una idea genial just davant meu?"
No em trec el teu coi de joc del cap, Steven.
-Vols crear una empresa? -Sí.
Amb mi? Estàs fent broma.
Sí.
D'acord, sembla que no. Caram!
La cosa és que, si els estafadors com StarcadeX
poden atraure grans inversors, per què nosaltres no?
Ai, senyor. D'acord, per començar,
si marxéssim, infringiríem el nostre contracte.
El meu ja s'acaba.
Doncs a mi em queden dos anys més.
Pràcticament et fan signar-los amb sang.
D'acord, sí, sens dubte serà difícil sortir d'allà.
Haurem de fer-ho tot d'amagat.
Sense deixar-ne cap traça.
Però m'encanten els reptes.
I sé que a tu també.
Si et serveix de res, jo no…
No llençaria el meu futur per la borda per qualsevol persona.
D'acord?
Crec de veritat que faríem molt bon equip.
I doncs?
-Deixa'm veure el pla de negocis. -Sí! Som-hi, Conklin!
Molt bé. Mira aquí. Un any.
Primer, la constitució, la marca i tot això…
Ja has arribat!
Hola!
-Hola! -Estàs preciosa.
-No m'he passat, oi? Mira. -No.
-No? -És perfecte.
-Som-hi. -D'acord.
Que bonic, Taylor.
-Hola! -Belly!
Hola!
D'acord.
T'he enyorat.
-M'alegro que hagis vingut. -Belly.
Rep, col·loca i remata! Qui de nosaltres es casa?
Sra. Evans… Hola!
Sembla mentida que la nena del costat estigui a punt de casar-se.
L'enhorabona.
Gràcies.
-Anem a la sala. -D'acord.
Mama.
-Hola. -Hola.
Hola.
M'alegro molt que siguis aquí.
Jo també.
Estàs preciosa.
He portat pastissets.
Tenen molt bona pinta.
Va, a celebrar-ho.
D'acord.
-Negre carbó amb ratlles. -Gràcies.
Potser un blau marí clàssic.
Senyor.
Gràcies.
Papa, què opines? Llana merina o seda?
-Seda. -De debò? Per què?
M'ho agrairàs quan estiguis a 35 graus.
D'acord.
Recordo el meu primer trajo a mida.
No tenia diners, però sabia que em prendrien més seriosament.
No et creuries la quantitat de coses que m'inventava.
Què és el més esbojarrat que has fet per impressionar un client?
Vull doble obertura aquí darrere.
Doble obertura. Igual que el meu. Aquí.
Posa't recte, va. Recte.
Corda't un botó.
Et queda molt bé. Mira't.
Sí, gràcies, papa.
-Preparada? -Sí.
Som-hi.
Passeu el llaç.
Som-hi.
BELLY I JERE
-Sí, sí. -D'acord.
-Gràcies. -D'acord.
BELLY I JEREMIAH
És…
Mare meva.
És molt bonic.
BON NADAL, JELLY
Espera, Belly, mira'm.
És molt bonic. Quina passada. Gràcies, Anika.
-De res. -D'acord.
L'Steven ha dit si arribava tard?
-No passa res si no ve. -Ja.
Ha vingut ma mare. Això és el més important.
Me n'alegro molt.
Això és… de la Sra. Evans.
-D'acord. -Que maco.
Uau! "Isabel Fisher." És…
Ho diu aquí…
Perdoni, Sra. Evans, és preciós.
És que és estrany veure el meu nom així.
No has pensat de canviar-te'l?
Fes servir un cognom compost. Conklin-Fisher sona sexi.
Sí.
Suposo que pensava mantenir el meu cognom.
Com va fer la meva mare.
-Ei, obre el meu, ara. -Sí.
Ai, mare…
-Tu pots. -Saps què és?
-No. -No saps què és?
Em fa por.
Laurel, no miris.
Què vol dir, això?
Ual·la.
Hola, senyoretes, perdoneu el retard…
Hòstia! Els ulls, no hi veig! Per què…?
Renoi! Mama, què hi fas, aquí?
-Hola. -Hola, Steven.
Fas tard.
On és el regal de la Belly, garrepa? És això?
Sí.
Localitzadors. Perquè no perdis en Jere a la lluna de mel.
Has parat al Target, oi?
Sí. I què? Un regal és un regal.
Renoi, Lucinda, quin vestit més maco.
-Gràcies, rei. -Vine aquí.
-Vine. Gràcies, rei. -Sí.
-D'acord. Següent regal. -Sí!
La Laurel ha anat a la festa.
Llavors, vindrà al casament, oi?
Sabia que entraria en raó.
Me n'alegro.
Con, vindràs amb acompanyant?
Perquè hem d'organitzar les taules.
No, hi aniré sol.
Sí? Vols enrotllar-te amb alguna dama d'honor?
Només n'hi haurà una, de dama d'honor.
Però la seva amiga Anika està molt bona. I està soltera.
Per a què? Si jo he de tornar a Califòrnia.
Per això mateix.
Ja que parlem d'això,
tinc novetats per a vosaltres.
Surto amb una dona i la vull portar al casament.
És genial. És molt simpàtica,
és amable, és preciosa…
I ja la coneixeu. És la Kayleigh.
Sí.
De debò?
Sí.
Sí, ja…
Ja han passat quatre anys des que va morir la mare,
i la Kayleigh és important per a mi.
M'alegro que hagis trobat algú que et fa feliç, papa.
-Sí. -Gràcies, fill.
Quan va començar això amb la Kayleigh, papa?
Fa molt que hi ha atracció entre els dos.
Però fins fa poc
el moment no era el més adequat per donar-hi una oportunitat.
Esclar.
Estàs preciosa.
Quina bona pinta!
Increïble!
Preparades per a un altre joc?
Té, reparteix això.
D'acord.
-No. Quines pintes faig. -Espera, mama, per què…?
Belly!
SÍ
Sí!
Molt bé, molt bé, festers.
"¿Sap la Belly amb quin famós
voldria quedar-se atrapat en Jeremiah a una illa deserta?"
Dwayne Johnson, The Rock.
Correcte.
D'acord. Següent pregunta.
"Sap la Belly quin considera en Jeremiah que és el seu tret més estrany?"
SÍ
M'has copiat?
No, tu tens reflexos superhumans.
Sí, bé que ho saps.
Què significa això?
Odia tenir menjar i beguda a la boca al mateix temps.
Correcte. Ostres, encara no n'has fallat cap.
Ja, és que conec en Jeremiah de tota la vida, així que…
¿Soc l'únic que pensa que saber-ho tot
d'en Jere és una mica de bojos?
Jo li diria a en Jere que demanés una ordre d'allunyament.
Que rieu de mi?
-No. -No.
D'acord. Última pregunta.
"¿Sap la Belly com es deia la primera mascota d'en Jere?"
SÍ - NO
Steven, això és bàsic.
Sí, ja ho sé. Oh! M'he equivocat.
No!
M'estàs copiant.
No! He canviat la resposta.
-No. -I és legal.
M'has tornat a copiar.
No hi ha normes sobre canviar…
-No. -Nois!
Ha dit que no.
La resposta és Rosie, la gossa.
En Jere la va trobar a la platja.
Ella va córrer cap a ell per fer-li un munt de petons.
Va ser la cosa més tendra que he vist mai.
Rosie és correcte.
Partida perfecta de la Belly i victòria de la Taylor.
Gràcies.
Espera.
Hauria de guanyar jo. La Rosie, la va trobar en Conrad.
No, va ser en Jere, sens dubte. T'equivoques.
-No. -Sí.
-No, Belly. -Sí, Steven.
No, para! Tant és qui va trobar el coi de gos.
La primera mascota d'en Jere va ser la Rosie,
-així que tu perds. -Molt bé. A veure, no…
-Has perdut. -No comencis.
-Sí, ets un perdedor. -Com vulguis.
-M'estan trucant. -He guanyat. De nou.
He de contestar.
No comenceu el següent joc sense mi.
Hola, Denise. Digues.
Qui vol una altra copa?
Voleu una copa?
-Sí. -D'acord.
Belly, vine, seu.
Sé que la Rosie la va trobar en Jere.
S'equivoca. No sé d'on ho ha tret.
La gossa dormia al seu llit i va plorar quan se la van emportar.
-Sí, segurament tens raó tu. -Sí.
L'Steven només et vol fer empipar.
Què et passa? No t'agrada la festa?
No, és que…
És que amb la festa, el club de camp i tot
això ja comença a ser real.
Vaig estar mirant pisos amb en Jere l'altre dia
i em vaig adonar, era allà mateix i em vaig adonar
que he estat tan centrada a organitzar aquest casament que…
gairebé me n'oblido, que seré l'esposa d'algú.
Sí.
-Sí. -Sí.
Aquesta és la idea, no? Per això ho fas.
Passaràs la resta de la teva vida amb l'home que estimes.
-Sí. -Sí.
Esclar, sí.
Belly, escolta. Si em preguntes si vaig pensar
que era una bogeria total quan m'ho vas dir… Sí.
Però…
després ho vaig pensar i, realment,
en Jeremiah i tu sou molt afortunats.
Perquè sabeu el que voleu.
No tothom pot dir-ho, això.
I, quan ho saps, ho saps, oi?
Tot anirà bé. Anirà molt bé.
Ja ho sé.
Vaig a buscar un pastisset, perquè em quedaré sense.
-D'acord. -Sí.
Adeu.
-Gràcies. -Gràcies.
A veure…
Jo faré el filet, poc fet i amb mantega de formatge blau.
Tenim antecedents de malalties del cor.
Ah, sí? Encara estudies medicina?
Perquè em pensava que ara volies ser lampista.
En Jere m'ha dit que estàs capgirant la casa.
Encara estudio medicina.
Si dubto, no m'ho tinguis en compte,
perquè tens tendència a deixar-ho tot
quan saps que estic orgullós de tu.
Au, va. Fa molt que no m'importa el que pensis de mi.
Així li parles al teu pare?
Tu saps per què s'ha picat?
No, no m'explica res mai.
Sorpresa, sorpresa.
M'han acomiadat.
De la feina a la clínica. Per això encara soc a Cousins.
Per això… no he tornat a Stanford.
Acomiadat?
Vaig cometre un error greu i la meva cap va pensar que valia més…
que em prengués un temps per aclarir-me.
Això és el que faig, o ho intento.
Ben fet, Con.
Hi estic d'acord.
Molt bé.
Farem el bistec, igualment.
ET TRUCARÉ AIXÍ QUE ARRIBI A BOSTON
HEM DE QUEDAR
Tu i la Denise, eh?
Dos friquis. Estava clar que te n'enamoraries.
Es veia des de lluny. Ets molt predictible.
Sí, bé…
Ara soc solter.
Doncs me n'alegro molt per tu. Si és el que vols.
Tay. Tay, para.
Què?
Sabia que era un error. No hauria d'haver vingut.
Espera. A què et refereixes?
Em pensava que podíem ser amics. D'acord? Vull que siguem amics.
L'últim cop vam estar un any sense parlar.
Et vaig enyorar.
-I jo també. -Ja.
Però potser no tenir contacte és l'única manera que funcioni.
Què? Quina bestiesa.
No cal que arribem a aquest extrem, Steven.
-Podem ser amics. -Segura?
Ho som.
Burlar-me de tu és com un reflex.
T'ho prometo. Som amics.
D'acord.
Molt bé. Et demostraré que soc molt bona amiga.
M'havia guardat aquest pastisset per a mi,
però he vist que has mirat la taula i t'has posat trist
-perquè no en quedaven. -No.
I per poc no plores.
-No et passis tampoc. -Té.
Uau.
És tot un detall. Gràcies, tia.
De res.
-Que bo. -Mastega
amb la boca tancada quan surtis amb la Denise.
-D'acord. -D'acord.
El que tu diguis.
Adeu.
Sí, així que estem molt emocionats.
Moltes gràcies, noies.
Gràcies.
-Us ho agraeixo. -Adeu.
Adeu.
Disculpa'm un moment.
Ei, te'n vas?
No volia donar-te això davant de tothom.
PASSAPORT ESTATS UNITS
Mama, ja no hi aniré, a estudiar a París.
Seria just després de casar-nos…
Ja m'ho imaginava. Hi ha una cosa més.
TARGETA REGAL
Crèdit de vol per a la lluna de mel.
Per quan vulgueu fer-la.
Hi ha molt món per veure, Belly.
T'estimo, mama.
I jo a tu.
Molt bé.
Suposo que ens veurem d'aquí unes setmanes per al gran dia.
Estava pensant dormir a casa avui.
De debò?
D'acord. Esclar.
Passo, passo.
Tu també te'n vas?
Sí, vaig a veure el pare una estona.
-T'hi quedaràs a dormir? -No, no.
-Tornaré a casa després. -D'acord.
Família, m'alegro que ho hàgiu arreglat.
Veniu, veniu.
Per cert, mama, soc el padrí d'en Jere. No t'enfadis.
Càsum. Ja ho sabia, Steven!
Mai l'he vist córrer tan ràpid.
D'acord. T'espero a casa, doncs?
-Sí, després vindré. -D'acord. Adeu.
És la Belly. Ara torno.
-Sí. -D'acord.
Tasta això.
Sí.
-Ei. -Jere, això va molt bé.
Vull dir…
No és que no anés bé abans, però…
Estic molt contenta que tindré la mare al costat.
Sento que puc tornar a respirar.
M'alegro que hi hagi anat.
Sí, i em quedaré a casa meva en lloc d'aquí amb la Taylor.
Que divertit. Tu, ta mare i l'Steven.
Sí. Mare meva, escolta això.
Mira, en el joc de preguntes sobre tu,
l'Steven insistia que en Conrad havia trobat la Rosie i no tu.
Pots trucar-li i dir-li que s'equivoca?
És ridícul.
No, va ser en Conrad.
Què? Au, calla!
No, de debò.
Ens vam burlar d'ell perquè va plorar quan se'n va anar.
N'estàs segur? Hauria jurat que vas ser tu.
No.
El meu pare vol marxar ja. T'he de deixar.
T'estimo.
I jo a tu.
Conec en Jeremiah de tota la vida.
Ho sé tot d'ell.
Sempre m'he enorgullit de recordar cada petit detall.
Em fa por pensar que m'he equivocat.
-Gràcies, papa. -De res.
Ens queden unes hores abans del combat.
Pensava anar a prendre unes aletes, pizza…
Jo no tinc gana, papa.
Doncs ens fumem uns puros. Pots dormir a casa.
Us deixo el llit i dormo a la sala.
No ho sé, com vulgueu.
Aniré a veure l'Steven, ja que soc aquí.
Encara és a Filadèlfia.
Doncs tornaré al matí, sí.
-Serà divertit. -Som-hi.
I he quedat amb els socis demà per jugar al golf.
Jere, vull que vinguis.
Sí. Esclar, papa, m'encantaria.
Però vull ser a casa quan arribi la Belly.
No es trobarà la casa buida,
si és el que et preocupa. Hi serà en Connie.
És cert.
No sé quan tindré l'ocasió d'anar-hi
abans del casament, saps?
Vull que els socis et coneguin en persona.
Sí, esclar. Sí.
Les nits de dimecres, quan era petita, la mare i jo miràvem musicals antics.
Molt bé.
Miràvem The Music Man, Cantant sota la pluja, West Side Story…
Però Bye Bye Birdie era el meu favorit.
T'estimem, Conrad. T'estimem molt.
T'estimem, Conrad. De veritat.
Un dia sense tu, que trist.
Un altre cop?
Steven…
Oh, Conrad, t'estimem.
Igual que la Kim McAfee, volia posar-me rímel, pintallavis, talons…
i sentir-me com una dona adulta i feliç.
T'estimem, Conrad. De veritat.
I després, quan me n'anava al llit, cantava davant del mirall.
Adeu, Birdie.
Et trobaré a faltar.
Adeu, Birdie.
Per què te n'has anat?
Però no li cantava a Conrad Birdie.
Li cantava al meu Conrad.
Conrad Beck Fisher, el noi dels meus somnis preadolescents.
Adeu, Birdie.
Sempre t'estimaré.
L'estimava d'una manera que només es pot fer la primera vegada.
Completament, amb tot el meu ésser,
sense deixar res per a tu mateixa.
Per a mi.
Però això era abans.
Bonjour, Paris!
En Jeremiah és el meu futur.
"Soc la Denise.
I vaig a treballar amb un trajo
i em queden genial els talons,
que deuen ser supercars perquè tinc diners."
-Què fa l'Steven avui? -No ho sé.
-Truca-li. -Què? Mare.
Perdona, però, si no fossis tan tossuda,
veuries que tots dos sou perfectes i no l'apartaries.
No l'aparto. Vol que siguem amics.
I?
Li he dit que podem ser amics.
Molt intel·ligent.
Què?
La tàctica de "només som amics", per seguir a la seva òrbita.
Però, quan et vegi al casament
amb el vestit de dama d'honor, perdrà el cap.
Sí, em queda molt bé.
Sí, esclar que sí.
Vols que ens mengem les salsitxes que han quedat o què?
-Sí. -Molt bé.
ESTIMADA LUCINDA, GRÀCIES PER ORGANITZAR-ME UNA FESTA TAN BONICA
Què passa?
He caigut de la taula. M'he tallat.
-És greu? -No, no és greu.
Mare meva, Conrad.
Ja no sagna.
Segueix fent pressió. Vaig a buscar alguna cosa per netejar-t'ho.
Merda.
Molt bé.
Treu la tovallola.
Estic bé.
Ja me n'ocupo jo. Te'n pots anar. Estudio medicina, saps?
No estàs bé.
Pots deixar que t'ajudi, hòstia?
Treu la tovallola.
Va.
D'acord.
-Mare meva. -D'acord.
Merda.
D'acord.
Molt bé.
Preparat?
No et queixis tant. És una esgarrapada.
D'acord.
Ja està. Molt bé.
Ja està.
Molt bé.
D'acord.
Ho veus? Molt millor.
Gràcies.
De res.
Belly?
Sí?
M'ajudes a aixecar-me?
Vaig a dormir una estona.
Has perdut molta sang. Crec que no hauries de dormir.
Això són les contusions.
D'acord.
-Perdona. -Tranquil.
-Pots caminar? -Sí, sí.
Sí?
Me'n sortiré.
D'acord.
Què acaba de passar? Què he estat a punt de fer?
Ara no ha estat com amb els préssecs.
Ara he estat jo.
Subtítols: Nahuel Martino González
Supervisor creatiu Guillermo Parra z