V minulých dílech jste viděli
Nikdy tě nepřestanu milovat.
Beru si tvýho bratra. Mám tě tam
s ním nechat stát? Na jeho svatbě?
Musím vydržet tu zkoušku a večeři.
Vezmu si svého nejlepšího přítele.
Jsi přesně ten typ holky, se kterou jsem ho vždycky viděla.
-Něco? -Ne. Ty?
Nic.
Mezi mnou a Denise nic není.
Conrad mi řekl, že mě pořád miluje.
Jak mi to mohl udělat?
-Neměla bys to dělat. -Co?
Brát si Jereho.
Vážně myslím, že nechceš.
To je pro tebe. Od Susanny.
Jeremy taky svůj dostal.
Už nejsi můj bratr. Pro mě jsi mrtvej. Tohle je pro tebe.
Drahý Conrade…
Z nějaké části ho pořád budeš milovat.
Podle mě víc, než si myslíš.
Svatbou ho nevymažeš.
Dáte mi letenku na 10:20 do Paříže?
Chci, abys věděla, že ať se stane cokoli,
být s tebou, milovat tě…
Stálo to za to.
LÉTO, KDY JSEM ZKRÁSNĚLA
Poslední výzva pro cestující letu 246…
-Další, prosím. -Pas a letenku, prosím.
-Jste na řadě. -Jen běžte.
Letenku a pas, prosím.
-Příjemný let. -Díky.
Slečno, pas a letenku, prosím.
Letenku a pas.
Příjemný let.
-Bezpečný let. -Díky.
Pas a letenku, prosím.
Poslední výzva pro cestující letu 246 do Paříže.
Ahoj, tati. Nejspíš…
Connie. Jak se drží?
Chudák. Říká, že se tak rozhodl on,
ale oba víme, že to nejspíš odvolala Belly.
-Svatbu? -Ano, svatbu!
Pěkná šlamastyka.
Hele, budu tady trčet ještě pár hodin.
Postaráš se o něj?
Conrade?
Jo.
Jo, jasně.
Dohlídnu na něj.
Výborně. Díky.
Kopni to tam!
-Tak jo. -Co blbneš?
Jenom se o tebe starám.
Tak jo. Dáte nám ještě dvě?
A pak si dáš vodu, co říkáš?
-Denise… -Jo? Prosím?
Hele, vystudoval jsem pivologii. Ani nejsem opilej.
Nech ho pít, mami. Dostal kopačky u oltáře.
-Dám ti facku. -Hele.
Nedostal jsem kopačky. Já to odpískal.
Jasně. A víš proč?
Protože můj kámoš se nebude vázat.
Je dost kluků a holek víc sexy než Belly.
-Prosím. -Díky.
Je to má sestra.
-Promiň, ale rozhlédni se. -Panebože.
Rozhlédni se. Je tu spousta sexy lidí.
Kluci, holky, co si jen přeješ.
Stačí říct, a já ti někoho dohodím.
Nebo si zavoláme a objednáme si akcičku jako v Cabu.
-Jdi do prdele. -No tak.
Známe holku, která si dojede za pěkným pérem.
Nemůžeš být tak o 10 % míň nechutnej?
Kámo, fakt…
Hned se vrátím. Dohlídneš na to,
aby ho neodtáhli třeba do strip klubu?
-Jo, pohlídám ho. -Díky.
-Díky moc. -Něco proti bolesti.
-Jako brufen. -Přestaň, prosím tě.
-Promluvíme si? -Jo.
Šílenej večer, co?
-Strašně. -Jo.
Pro Jeremyho je to strašný.
-A pro tvou sestru, ať je, kde chce. -Jasně.
Můžeme…
Probrat to, co jsme chtěli řešit předtím?
-Ano. -Nebo je to od nás hnusný?
Já nevím. No…
Kašlu na to.
Vykašleme se na to. Budeme hnusný.
Koleduje si o ránu?
-Panebože! -Jo!
Tak jo.
Řekni, žes mu nevolal.
Po tom, co předvedl včera, bych mu nevolal ani náhodou.
Musíme ho odsud dostat, než ho uvidí Jeremy a skončí v base.
Co to děláš?
-Chci mluvit s bráchou. -Ne. Vypadni odsud.
-Stevene… -Je s tebou moje sestra?
Ne.
Ona tu není?
-Nestarej se, kde je. -Tak jo.
Jsi normální sup.
Stevene, můžeš jít dovnitř
a dohlídnout, aby Jeremy nešel ven?
Prosím?
-Tak jo. -Dobře.
Vlastně…
Až skončíte, pořád si musíme…
Jo, jasně.
Dobře.
Musíš stát před okny?
Co tady děláš?
Myslela jsem, že už jsi na cestě do Kalifornie,
aby ses dalších deset let mohl schovávat ve své poustevně.
To jsem chtěl, ale pak mi volal táta.
Zrušili svatbu?
Blahopřeju. Jsi asi nadšenej.
Jak je Jeremymu?
Asi tak dobře, jak bys čekal,
když mu uteče snoubenka a brácha mu vrazí kudlu do zad.
Já vím. Jasný?
Posral jsem to.
Je to moje vina. Já vím.
Je to tvoje vina jen z půlky.
Druhá půlka je na nich.
Taylor, prosím. Musím mu nějak pomoct.
-Je to můj mladší brácha. -Já to chápu.
Vážně.
Ale tebe právě teď nepotřebuje.
-Dneska bude spát tady? -Jo.
Dobře.
-Vrátím se do domu. -Ona tam není.
Je v pořádku?
Já nevím.
Jeremy potřebuje něco sníst.
Řekne, že nemá hlad, ale kupte mu cheeseburger.
-Tak jo. -To pomůže.
Počkej.
Pokud jde o Belly…
Řekla Laurel, že potřebuje prostor.
Uděláš nám všem laskavost a necháš ji chvíli na pokoji?
Dám ti vědět, až se mi ozve.
Díky.
A teď odsud vypadni.
Paige chce, ať ty kytky odvezeme,
nebo je vyhodí.
Dobře. Promluvím s ní.
Díky.
To je sladký.
Ale nevydrží to.
Kde je Kayleigh?
Myslíš ženu, která to celé naplánovala,
protože tobě se nechtělo? Pomáhá rodičům balit.
Jak jsi je sem mohl pozvat?.
Že se nestydíš.
Nezačínej. Nemám na to náladu.
Stačí, že je zítra musím odvézt až do Wellfleetu.
Děláš si srandu?
Budeš dělat šoféra budoucímu tchánovi a tchyni, místo abys…
Víš co? Zapomeň na to.
Jo.
Co uděláte s tím nesnědeným jídlem? Můžeme ho darovat?
To nejde. Předpisy.
Fajn. Vezmeme si ho, když už jsme ho zaplatili.
„Zaplatili jsme ho“? Já ho zaplatil.
Fakt se těším, že to budu poslouchat věčně.
Říkala jsem, že to je špatný nápad,
od začátku. Ale poslechl jsi? Ne.
Já zapomněl. Ty jsi matka roku, viď?
Jak dlouho se ti tvá dcera tohle léto vyhýbala? Měsíc? Dva?
Aspoň jsem jim hned neustoupila.
Pardon, že mi záleží na synovi.
A mně na dceři. Proto jsem tu svatbu nechtěla.
-Věděla jsem, že je to omyl. -Tak proč jsi couvla?
Nechtěla jsem ji ztratit.
Tvůj druhý syn mě o to prosil.
Co ti mám říct?
Že taky netuším, co dělám?
-To chceš slyšet? -Ne.
Vlastně ano.
Tak pojď, troubo.
-Odvezeme to do útulku pro ženy. -Ale šampaňské si nechám.
No jasně.
Je to kvalita.
-Jeremy, přestaň. -Co?
-Ztratíš ho. -Proč? Nepotřebuju ho.
Vlastně… Slečno, nechtěla byste snubní prsten?
-Ne, dám ti ho do kapsy. -Patřil tvý mámě.
Co kdybysme to zabalili? Jeremy?
-Odpočineme si? -Nepotřebuju chůvu.
Nejsem dítě.
Máš celou pusu od hořčice.
To je sprostý.
To je tak…
Není na mě fakt sprostá?
Myslím, že je perfektní.
Aspoň jsi mi dala přednost před Belly.
Zbožňuju tě, ale jsem tady jen proto, že Belly se mi neozývá.
Myslíte, že utekla s Conradem?
-Ani náhodou. -Vůbec ne.
Určitě se mýlíte.
Určitě je v letadle do Kalifornie, choulí se ke Conradovi.
Víte, že mám pravdu.
Co je?
Nic, Jeremy.
Co? Mluvili jste s ní, co? Myslíš, že bych to nezvládl?
-Ne. -Přestaň, Jeremy.
Mluvili jsme s Conradem.
Je v domě a ani náhodou s mou sestrou.
Prima. Třeba bych mu mohl zase rozbít hubu.
Jeremy, no tak.
Jo, nestojí to za to.
Seď tady, ať vystřízlivíš, napij se vody, dojez ten burger.
Celý.
Jestli není s Conradem, tak kde je?
MANŽELÉ FISHEROVI
Ne. Jeremy, prosím.
„Pane a paní Fisherovi,
blahopřejeme a přejeme vám mnoho štěstí do společného života.“
-Zavolám jí. -Ne.
-To je špatný nápad. -Na nic jsem se neptal.
Nikdo se tě neptal.
-To ne… Promiň. -Fakt vtipný. Dej mi ten mobil!
-Dej mi ho. Potřebuju s ní mluvit. -A co jí chceš říct?
Prostě…
Že můžeme…
Prostě… Chci, aby…
Do prdele.
Jeremy, půjdeme spát, jo?
Půjdeme spát.
Vyčisti si zuby, napij se vody a jdi spát.
Já vím.
-V pohodě. -Nech mě.
Hele,
vzbuďte mě, jestli se vrátí.
-Jo. -Dobře.
Zkazila jsem si život a ublížila všem, kdo mě měli rádi.
Napadlo mě jen utéct před nimi za oceán.
Dámy a pánové, zanedlouho přistaneme v Paříži.
Místní čas je 11:15 a počasí je jasné a slunečné.
Přistaneme asi za 15 minut.
mám tě ráda
Máme tě rádi. Jsme s tebou.
Další!
Slečno, další!
Dobrý den.
Otevřete pas na stránce s fotografií.
Nerozumím.
Pas, prosím.
Ano.
Do prdele.
Jaký je účel vaší cesty?
-Slečno? -Dobrý den.
-Jsem studentka. -Studentské vízum?
Ne, já…
-Nemáte vízum? -Ne.
Měla jsem ho,
ale vzdala jsem se svého místa v tom programu.
Včera jsem zjistila, že ho ještě mám.
Takže musím… Musím zajít do školy a…
Našla jsem ho.
Děkuji.
Panebože.
MEZINÁRODNÍ VZDĚLÁVACÍ INSTITUT
Vítejte
Chtěla bych…
regist…
Mluvíte anglicky?
Ano. Jak vám mohu pomoci?
Jsem americká studentka z Finchovy univerzity.
Přišla jsem se zapsat.
Ano, jak se jmenujete?
Isabel Conklinová.
-S „K“? -„C“.
-Byla jste v pořadníku? -Ano.
Bohužel jste zmeškala termín.
Dali jsme vaše místo někomu jinému.
Ne, včera jsem s někým mluvila
a řekli mi, že pro mě ještě máte místo.
Že můžu přijet.
Myslím, že se jmenoval Antoine.
-Antonin. -Ano.
Antonine?
Ano?
Řekl jste té dívce, že je v programu ještě místo?
Ano, protože tam je.
Podívejte se.
Všechno v pořádku?
To je tabulka z minulého měsíce.
Kolikrát vám mám říkat, že je potřeba ji aktualizovat?
Je mi líto, ale kolega se zmýlil.
Program je úplně plný.
Ne. Řekl jste, že můžu přijet.
Antonine, včera jste mi řekl, že pro mě máte místo.
Je mi líto, spletl jsem se. Přihlaste se třeba příští rok.
Ne, vy to nechápete.
Přijela jsem kvůli tomu. Nemůžu se vrátit domů.
Promiňte, ale jistě jste nepřijela do Paříže jen s nadějí,
že pro vás budeme mít místo.
Řekl mi, že pro mě máte místo.
Jste k ničemu.
U telefonu už vás nechci ani vidět.
Antonine?
S'il vous plaît, určitě s tím můžete něco dělat.
Budu na pokoji s kýmkoli, chodit na kurzy, kde je nějaké místo.
Udělám cokoli. Opravdu to potřebuji.
Prostě to nejde. Je mi líto.
Někomu zavolám.
Vašim rodičům? Musí být někdo…
Ne, není potřeba.
Pardon, že jsem obtěžovala.
Díky bohu, Belly. Hrozně jsem se o tebe bála.
Kde jsi?
Mami, udělala jsem velikou hloupost.
Řekni mi, kde jsi. Přijedu pro tebe.
V Paříži.
Co prosím? Znělo to jako „v Paříži“.
Jo, byla jsem na letišti…
-Sakra. -Viděla jsem let do Paříže
a zdálo se mi, že mi už nic jiného nezbývá.
A teď jsem tady
a nemám vůbec nic…
Panebože, Belly.
Volala jsem tam a řekli mi, že mají místo,
ale když jsem tam přišla,
ukázalo se, že je to omyl…
Vrať se domů, Belly.
Nemůžu se vrátit do školy, mami.
Prostě nemůžu.
Dokonči semestr online nebo na semestr přeruš.
Máš na vybranou. Nějak to spolu vyřešíme.
Nemůžu se tam ani ukázat.
Všichni mě nenávidí.
Nikdo ti nic nevyčítá.
Nikdo?
Jeremyho to samozřejmě bolí, ale všichni se s tím vyrovnáme.
Slibuju.
Udělala jsem obrovskou chybu?
Hele, sedni si někde, kde je klid,
a kup si letenku na příští let domů.
Zaplať mojí kartou. Je mi jedno, kolik to stojí. Dobře?
Belly?
Dobře.
Neřekneš nikomu, že jsem tady?
Je to moc trapný.
Nikomu to neřeknu.
Napiš mi, jak poletíš, až to budeš vědět.
Miluju tě, Belly.
Já tebe taky.
Lidi?
Lidi!
-Ahoj. -Čau.
Promiň, že jsem slintala.
To nic.
Přivolalo to vzpomínky.
Tak kdo má můj mobil?
Ať nelituju, že jsem ti ho vrátil.
Nezavolala.
Musíš se najíst a osprchovat.
Nemám hlad.
Dojdu mu pro snídani a musím si zabalit.
Pohlídám ho.
Jo.
Jdu si lehnout.
Bude ti mnohem líp, když si dáš sprchu
a oblíkneš si čistý věci.
Věci mám v domě
a tam nepůjdu, dokud je tam on.
Tak jo, já ti něco přinesu.
Až se Taylor vrátí. Jo?
Říkám, že nepotřebuju chůvu.
Můžeš jít.
Díky.
Kde je můj batoh?
Viděl někdo…
Zmizel mi batoh.
Byl v něm drahocenný prsten.
Nesmím ho ztratit.
Jestli byl drahocenný, asi jste ho neměla nechávat v batohu.
Tak jo.
Dobře.
Nikdo nic neviděl? Do pytle!
Tak jo. Najít AirTag. Jo.
Sakra. No tak!
Jeremy, tady Laurel.
Co chceš?
Chci se podívat, jak ti je.
Já vím, jak je tobě. Jsi spokojená.
To vůbec není pravda.
Je mi vás obou líto.
To jsou kecy.
Nechtělas, aby si mě vzala.
-Můžeš jít. -Prosím, pusť mě dál.
Nenechám tě samotného, když tak trpíš.
Nejsi moje máma, Laurel.
Můžeš přestat předstírat, že ti na mě záleží,
a oslavuj, že jsem si nevzal tvoji dcerušku.
Počkej…
Jeremy!
Tak jo, jen…
Jsem tu, kdybys změnil názor.
-Ahoj. -Vezmu Jeremymu věci
a jdu pryč. Potřebuje oblečení…
Něco jsem mu sbalil. Chtěl jsem mu to přinést.
To jsem přišel právě včas.
Je tam gatorade.
Červená. Ta jediná mu pomáhá na kocovinu.
-Chtěl jsem mu ji přinést. -O co se snažíš?
Snažím se pomoct.
Pitomá gatorade to nespraví.
Jo, ale něco udělat musím.
Ty teď nikoho nezajímáš.
Tak to nemyslím.
Tohle není problém, který máš řešit.
Ten problém jsi ty.
Proč jsi na ségru valil ty kecy?
Proč?
Víš co? To je fuk.
To je fuk. Stalo se.
Fakt chceš Jeremymu pomoct?
Tak ho nech na pokoji.
Pardon.
Sakra. To ne!
Do prdele!
BELLYIN AIRTAG
S dovolením.
Jsi oblečenej?
Běž pryč!
Steven mi dal tvůj klíč a tvoje věci.
Veze s Laurel kytky do nemocnice.
Doufala jsem, že budeš víc vertikální a budeš míň smrdět.
Přemýšlel jsem o tom, ale k čemu by to bylo?
Přinesla jsem ti zbytky ze snídaňového bufetu.
-Vafle, vajíčka, bramboráčky… Ne? -Přestaň.
Pozvracím se.
Gatorade?
-Červená? -Jo.
Díky bohu.
Chceš ji? Tak si pojď.
Vážně?
Pojď.
Že Steveovi děkuju.
Co je?
Ta gatorade je vlastně od Conrada.
Do prdele. Připsal taky vzkaz?
Třeba „Promiň, že jsem ti zničil život. Tady máš gatorade.“ Na.
-To je fér. -Vrátím se do postele.
Počkej. Posaď se.
Mluv se mnou.
Jak ti můžu pomoct?
Pověz mi pravdu.
Ozvala se ti?
Ne, Jeremy, přísahám.
Nevím, co si bez ní počít. Nevím, jak být…
Ona je všechno.
Celý můj život.
Jak se toho můžu vzdát?
Není celý tvůj život.
A jestli je, tak by neměla být.
Třeba máš pravdu…
Jako bych pořád čekal, že se objeví ve dveřích.
Jako by to nebyla pravda. Jako by nemohl být konec.
-Je to směšný, co? -Ne, není.
No, možná trochu.
Takže ty a Steve?
Co? Ne.
Tak jo, možná. Já nevím.
Jo, jasně. Možná.
Snad budete mít větší štěstí.
Díky za jídlo.
Dej si sprchu.
Dobrý večer.
Někdo tam má můj batoh…
Heslo?
Potřebuju svůj batoh, prosím.
Bez hesla to nejde.
Prosím. Jen tam zaběhnu a hned se vrátím.
Bez hesla to nejde.
Max, proč nezvedáš telefon? Zavolej mi.
Přísahal bych, že se známe.
Pardon, čekám na přítelkyni.
Nemusíš lhát.
Nelžu.
-S dovolením. -Nelži.
-S dovolením. -Hej, Lucy, já…
Nemohla jsem tě najít. Už jsem chtěla odejít.
-Ještě že jsi neodešla. -Jo.
To je tvoje holka?
Jo!
Heslo?
La Jetée.
Dobře.
Pojď.
-Jmenuju se Gemma. -Isabel.
NAPOSLEDY VIDĚN DNES V 21.36
Tamhle jsou moji kámoši. Pojď za mnou.
Tak jo.
S dovolením.
Co blbnete, lidi? Proč neberete telefon?
Ahoj. Promiň, je tu mizernej signál.
Gemmo, kde jsi byla?
Venku. Hledala jsem vás. Otravoval mě nějakej otrapa.
-Co? -Isabel, to je moje holka, Max,
a moji kámoši Celine a Benito.
-Hola! -Ahoj…
-Et salut! -Ahoj…
Hned se vrátím.
S dovolením.
Hele, to je můj batoh.
Co se děje?
To je můj batoh!
„To je můj batoh!“
Sbohem, holka!
Netuším.
Ty bláho!
Co máš za problém?
Co se děje?
Ukradl mi batoh!
Je cvok. Patří mně.
Vážně? Tak jo.
To jsou tvoje šaty?
Dobrý, holka!
-Magore! -Jasně.
Padej!
Počkat.
V pohodě?
Jo. Ten hajzl mi ukradl batoh.
Tak jo, potřebuješ se napít. Pojď.
Jo…
Ten chlap má ale drzost. Sabotuje svatbu
a pak to chce napravit limonádou?
-A oblečením? -Já vím.
Nemá Münchhausenův syndrom?
Chodili spolu na střední!
A najednou těsně před svatbou chce…
Ale tohle není jenom nějakej vztah ze střední.
Jsou to Belly a Conrad a jejich nekonečnej příběh lásky.
-Jejich osud. -To je fuk. Jsou to už čtyři roky.
Nevím, jestli je to fakt tak dlouho.
Cože?
Co nevím? Vyklop to!
O Vánocích se mezi nima něco stalo.
Tyhle Vánoce? Šukali spolu?
Ne, nešukali.
-Tak co? -Ne, ona jen…
Narazila na něj v Cousins.
K ničemu nedošlo, ale byli spolu
a Jeremiah to potom zjistil.
A proto… Cabo.
Cabo co?
Jeremiah se o prázdninách vyspal s Lacie Baroneovou.
Jeremiah Belly podvedl?
Posledních 24 hodin mu utírám slzy,
a on podvedl mou sestru s Lacie Baroneovou…
Kdo je do prdele Lacie Baroneová?
Vlastně se předtím rozešli, ale jo.
Ty vole! Ty…
A tihle sráči nás chtějí soudit?
Nás?
Proti nim jsme naprosto normální. Děláš si srandu?
Aspoň komunikujeme.
Tak budeme komunikovat. Opravdu.
-Dobře. -Promluvíme si.
Tak jo.
-Počkej. -Co je?
Jestli do toho zase půjdeme, musím něco říct.
Tak jo.
Jasně. Jo.
Tenkrát v nemocnici,
když jsi změnil názor na to, jak to s náma je…
To mě zlomilo.
To je mi líto.
Co jsi říkal, bylo krutý, ale byla to pravda.
A pořád je to pravda.
Tak proč mě najednou chceš?
Vždycky jsem tě chtěl, Taylor.
Ale tys mě nechtěl.
Tenkrát v nemocnici.
Protože jsi nechtěla mě.
Poslední, co si pamatuju, než jsem málem umřel, bylo,
žes utekla z auta, když jsem ti chtěl říct, co cítím.
-Pořád jsem stejná holka. -Ano. Ale já tu holku mám rád.
Holku, co stojí při lidech, na kterých jí záleží.
Která se nebojí říct něco vážného,
i když je její kámoška hnusná.
Ale ty jsi taková pro svoje kamarády.
Proč nemůžeš být taková pro mě?
Já jiná být neumím…
…s klukama.
Chápu.
Já to chápu.
Ale v posledních dnech jsi pro mě byla taková kámoška.
A já chci vědět,
jestli bys byla pořád taková, kdybysme spolu chodili.
Jo, to chci.
Ale co když to nevyjde?
-Co když nám to nepůjde? -To riziko tu je.
Ale vážně věřím, že za to stojíš.
A já věřím, že za to stojíš ty.
Jo, věřím, že to stojí za to.
Jen aby bylo 100% jasno, mezi náma nejde jen o sex.
-Teda, sex je skvělej. -Nejlepší v tvým životě.
Bez diskuse.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Viděla jsem toho kluka s mým batohem
a prostě jsem se neovládla.
Takže to bylo posledních 36 hodin mého života.
Ty vole.
To je docela hustý.
Počkej. Vrátíme se k té svatbě.
Opustilas Jerryho, skočila do letadla a od té doby jste spolu nemluvili?
Jeremyho. A ne.
A co ten brácha?
Isabel, nechalas toho bráchu na letišti,
když si kvůli tobě zničil celý život.
No jo, ale neprosila jsem se ho o to.
Páni.
Jsi drsná.
Ne, jsem jen špatná.
Viděli jsme horší věci.
-Udělali horší věci. -Mnohem horší.
Jo.
Vážně…
Celine, s kolika ženatýma jsi spala?
No tak, už to nedělám. A ženatí byli oni, ne já.
-Přesně. -Řekla jsem babičce,
že jdu na obchodní školu,
a peníze od ní utratila za výtvarné potřeby.
A za tu bundu, co máš na sobě.
A co ty, Benny?
Neoženil ses málem s jednou holkou…
kvůli vízu?
Sklapni. Ale neudělal jsem to.
Jo, dostal ses na školu.
No dobře.
Hele, neprojdeš životem mezi dvaceti a třiceti,
aniž bys nezasadila nějaký rány.
Jinak jsi nežila.
Díky, že jste…
…tak milí na úplně cizího člověka.
I když teď už toho o mně víte hodně…
Opravdu bych měla vyrazit na letiště.
Počkej, co? Ty dnes odjíždíš?
Asi za pět hodin mi to letí zpátky.
Nebo bys mohla zůstat.
Jak jsem říkala, přišla jsem o svoje místo. Takže…
No a? Vystopovalas svůj batoh a zřídila toho chlápka.
Určitě vymyslíš, jak zůstat v Paříži, když opravdu budeš chtít, Isabel.
Co ti brání?
Nezdá se, že tě doma čeká něco dobrého.
Zlato, proč tak natvrdo?
Díky za tu připomínku.
Musím se vrátit a vyřešit svůj život.
Moc ráda jsem vás poznala.
Pane Julesi!
Ještě jednu rundu.
Hned to bude.
-Počkat, ne. -Si. Máš čas.
Máš čas.
-No tak. -Dopij to.
Tak dobře.
Belly…
Ahoj.
Doufal jsem, že zavoláš.
Jo?
Nechceš mě zabít?
Já nevím. Trochu…
Ale taky bez tebe nemůžu spát.
Jo.
Je to na hovno, víš?
Já vím. Dělala jsem si o tebe starost.
Díky.
Ráno jsem viděl Taylor a tvého bráchu, jak se k sobě tulí na gauči.
Panebože, to není možný.
Jo.
Žehlení našich průšvihů je asi dobrá předehra.
Pitomci.
Hele, co se děje?
Můžeš se vrátit domů a promluvíme si?
Jeremy… Jsem v Paříži.
V Paříži?
Jo, prostě…
Potřebovala jsem čas na přemýšlení.
Tak jo. Já jsem taky měl čas přemýšlet.
Opravdu se to tady podělalo. Ta svatba byl špatnej nápad,
ale to neznamená, že musí být konec, ne?
Můžeme se vrátit k tomu, jaké to bylo.
Myslím, že to nejde, Jeremy.
Já už ani nevím, kdo jsem.
Ale já vím, kdo jsi,
a budu ti to každý den připomínat. Jen se musíš vrátit domů.
Nechci ti ublížit, Jeremy.
Nejsem stejná, jako jsem byla na začátku léta.
Myslím, že potřebuju zjistit, jaká můžu být bez tebe.
Co to znamená?
Myslím, že tu zůstanu.
Super.
Jo, to je super. To udělej.
Ale už mi do prdele nevolej.
Chceš se mnou držet krok? Musíš se posilnit.
Vážně?
No tak.
Hej…
Ty jo! Tak…
Sakra.
Doručili ho?
Jo, byl přede dveřma, když jsem přišel.
Je mámin.
Našel jsem ho při úklidu v garáži.
Měl to být tvůj…
svatební dar.
Jestli ji chceš, není tady.
Ne, jsem tu kvůli tobě.
Nejsi tu kvůli mně.
-Jeremy… -Conrade…
Nevím, co říct…
-Mrzí mě to. -To nemusí. Jsem v pohodě.
Slyšel jsi, že Belly je v Paříži?
Cože?
Takže ti nezavolala?
Jenom mně? Aspoň něco.
Jak to myslíš…
Jak to myslíš, že je v Paříži?
Jsem nadšený, že ti to můžu říct právě já.
Zůstane tam.
Nevrátí se.
Zůstal jsi tady zbytečně.
Nevybrala si mě, ale tebe taky ne.
Tak odsud vysmahni do Kalifornie a už se nikdy nevracej.
Díky, že sis našel čas.
Celý den jsem v autě poslouchal, jak se Kayleighini rodiče hádají…
Napil bych se.
-Za pár hodin mi to letí. -Ty odlétáš?
-Chtěl sis promluvit o Jeremym? -Jo, jen…
Jak se drží?
-Proč se ho nezeptáš sám? -Prosím tě.
Oba víme, že to mi moc nejde.
Proto jsem prosil tebe.
Věř mi, to je to poslední, co teď potřebuje.
Ať to Jeremy podělal jakkoli, je to tvůj bratr.
-Nebuď na něj přísnej. -Nic neudělal.
To já.
Cože?
Řekl jsem jí, že ji miluju.
Komu?
Belly.
Proč jsi to sakra udělal?
Protože ji miluju.
-Do prdele. -Jo…
Nevím, co dělat, tati.
Zkazil jsem tu svatbu.
Zkazil jsem všechno.
Zničil jsem ho. A nejhorší je, že jsem to chtěl.
Modlil jsem se, aby si o rozmyslela.
Není to ujetý?
Nesnesu to. On se…
Tolik se trápí
a já s tím nemůžu nic udělat. Myslel jsem, že když tu zůstanu,
kdyby mě vyslechl…
Asi mi nikdy neodpustí. A nejspíš by neměl.
Takže to vzdávám.
Nebo mu dáváš prostor.
Někdy víc udělat nemůžeš.
To ty musíš vědět.
Já to musím vědět.
Když máma onemocněla, když jsme ji ztratili,
ničilo mě dívat se, jak tě to drtí, ale choval ses ke mně jako k nepříteli.
-Vážně s tím musíš začínat? -Chci říct…
Jsi můj syn a chtěl jsem ti pomoct, ale tys mě nenechal.
Protože jsi všechno zhoršoval.
Přesně.
A musel jsem to přijmout.
Máš lidi, kteří tě mají rádi,
a věřil jsem, že si od nich necháš pomoct, a taky že jo.
On to taky udělá.
Jsem tady. Mám tě.
Měla jsem v životě opěrné body…
Cousins, rodinu, Taylor… Jeremyho.
Cítila jsem se bezpečně, jako bych byla na pevné půdě.
Ale teď jsou pryč a já jsem sama.
Netuším, kam jdu,
co mě čeká a s kým,
ale vím jedno…
Vždycky je možné dát se znovu dohromady.
Musí být.
Překlad titulků: Vít Bezdíček
Kreativní dohled Kateřina Hámová hromady.