Din episoadele anterioare…
Probabil Belly a anulat-o.
- Nunta? - Poți avea grijă de el, nu?
Dacă nu e cu Conrad, unde e?
Programul e plin.
Nu, chiar am nevoie de asta.
Nu se poate, îmi pare rău.
Parcă ai spus „Paris”.
Am făcut o greșeală enormă?
Ia primul zbor spre casă.
Bine.
Nu a sunat.
Nu te las singur când suferi.
Nu ești mama!
- Ce vrei să faci? - Să ajut. Trebuie să fac ceva.
Nu e o problemă oarecare pentru tine.
Tu ești problema.
Isabel, ei sunt iubita mea, Max, și prietenii Celine și Benito.
Revin imediat.
Ai găsit geanta furată, ai bătut un om.
Poți găsi o cale să rămâi la Paris, dacă vrei.
Chiar cred că meriți.
Simt că merităm.
Ai rămas aici fără motiv.
Cară-te naibii și să nu te mai întorci!
Nu cred că mă va ierta, așa că renunț.
Sau îl lași un pic.
Uneori e tot ce poți face.
Nunta a fost doar o… A fost o idee proastă,
dar nu e un motiv de ruptură.
Nu mai sunt persoana care eram.
Ce înseamnă asta?
Cred că o să rămân.
VARA ÎN CARE AM DEVENIT FRUMOASĂ
Bună, mamă! La mulți ani!
Aș vrea să pot fi cu voi.
Am atâtea pe cap cu noua slujbă și apartamentul.
Oricum, trebuie să încep umplutura.
Le gătesc celor din apartament. Te iubesc. Pa.
Bună dimineața, Romain!
Ce e cu mizeria asta?
N-am găsit umplutură de-a gata.
Fac eu umplutura.
Cum se spune „umplutură”?
„Umplutură de carne.”
Nu am timp de asta, am întârziat.
Mai… încet?
Am întârziat.
Iar nu mai curge apa caldă.
E rândul tău să-l suni pe proprietar!
Fă-o tu! Am întârziat.
Nemernicul!
Bonjour, Manon!
Bună dimineața!
Ce miroase așa?
Miroase a pește stricat.
Ați mai mâncat umplutură?
E o tradiție americană de Ziua Recunoștinței
și duc asta la muncă,
dar mă gândeam să vă las și vouă, să gustați.
Foarte drăguț, dar nu, mulțumesc.
Da, bine.
Ce face fata asta cu pâinea?
Își sărbătorește genocidul?
Cafea. Drăguț!
Scuze!
Nicio problemă.
Da, așa e.
Nu știu ce înseamnă asta.
Când mi-a venit ideea să studiez la Paris, acum multe luni,
în secret mă încânta și mă îngrozea
gândul că fac ceva pe cont propriu
pentru prima oară în viață.
Era o ocazie să mă testez,
să aflu cum sunt cu adevărat.
După trei luni, pare că…
sunt slabă și mi-e dor de casă…
și franceza mea e nașpa rău.
Înainte să vorbesc în franceză… exersez ce o să spun.
Vreau un croasant cu ciocolată, vă rog.
Dar nu contează cât exersez…
Altceva?
Ea îmi răspunde doar în engleză.
Nu. Nu, mulțumesc.
Fac școală mai mult online.
Isabel, floricele.
Și lucrez în același timp.
Și cum munca la Paris e la negru,
nu am doar o slujbă nașpa.
Am două.
Am învățat să trăiesc cu dorul de casă.
E ca o durere surdă care nu cedează.
French 76 se face cu vodcă. Ăsta e gin.
Cocktailul French 76 e cu vodcă.
Ăsta este gin.
Vodcă.
Dar sunt momente în care îl simt până-n rărunchi.
Din senin, tânjesc să fiu acasă.
Încă n-ați gustat umplutura mea.
Alături de cei ce mă cunosc.
Da, am uitat.
Acum e momentul perfect să încerci, nu?
Max, și tu.
- Vreți să gustați? - Nu, mersi.
Nu mănânc gluten acum.
De când?
Iubitul meu a făcut asta anul trecut și a fost foarte gustoasă.
Să vedem.
Bunicică.
Anul trecut a fost bunicică.
Probabil că ei se așază la masă în curând.
Acasă la tine?
Nu, sunt împrăștiați anul ăsta.
Fratele meu are Ziua Prieteniei cu prietena mea și fostul meu.
Ziua Prieteniei?
Doamne, ce dor mi-e de casă!
Sunt așa de singură!
Mulțumesc mult, putain!
Nu, știi ce vreau să zic.
De ce nu dai o fugă acasă, iubito?
Pentru că încă n-am găsit ce mi-am dorit.
Încă mai caut.
Dar nu vrei să petreci Crăciunul cu familia?
Bineînțeles că vreau, dar asta e problema.
Încă n-am văzut, schimbat sau învățat destul,
și mă tem că, dacă mă duc acasă, nu mă mai întorc.
Toaleta are ceva.
Te rog, spune-mi că e nouă!
- Bine. - Curaj!
Mulțumesc.
Taylor sună-mă când ajungi acasă
Am venit de la muncă, pot să te sun?
da!
- Bună! - Bună!
La mulți ani!
La mulți ani, Belly!
L-ai convins pe fratele meu să nu mai încerce
să prăjească curcanul în apartament?
Da, slavă Domnului!
Jere a văzut pe TikTok cum se face la grătar și a insistat să facă asta.
Super!
Mai ești?
Ești bine?
Nu mă lua în seamă.
Alo?
Ce face?
E…
E cam la fel.
Îmi pare rău. Știu că e…
ciudat și greu.
Alo? Belly?
V-a trimis mama plăcinte cu dovleac?
Da, trei. Ascund una ca s-o mănânc după ce pleacă toți.
Bine, iubito.
Avem cinci minute.
Scoate-ți bluza, lasă fusta! Haide!
Doamne, Steven!
- Belly? - Da, tâmpitule,
sunt pe FaceTime cu sora ta.
Salut! Îmi pare rău, n-am știut…
Ținem Ziua Prieteniei.
Da, știu. Poți să pui un tricou pe tine?
Sunt traumatizată.
Steven, pune-ți tricoul și cară-te de aici!
Hai în camera mea!
Sunt mangă!
Bună seara!
Ce mai fac cei 54 de colegi de cameră și catralionul de slujbe nașpa?
Slujbele mele nu sunt așa de nașpa,
iar colegii de apartament sunt grozavi.
- Parcă spuneai că te urăsc. - Nu.
Am băut cafea împreună de dimineață.
Da? Zi-mi că vii acasă de Crăciun, Belly!
- Păi… - Belly. Nu ți-e dor de noi?
Ba sigur că da, dar m-am gândit…
Ai putea veni tu la Paris de Anul Nou.
Toți colegii de apartament pleacă și putem da o petrecere.
Lucinda mi-a plătit jumătate din ce-mi datorează.
Da!
- Mă obligi, boarfă! - Ura! Bine.
- Doamne! - Trebuie să închid,
dar te iubesc mult.
Și eu te iubesc…
Îi spui lui Jeremiah că-l salut?
Da, sigur că da.
Bine.
- Pa! - Pa!
Salut, Brett! Poți să te descalți?
Bună, Brett!
Ești un bou!
Hei, nu… Haide!
- Jere! - Nu, te rog!
- Nu… - Am terminat-o!
Pe bune?
Hai să vorbim. Intră să mâncăm!
Nu e chiar ce pare.
Am plecat. Nesimțitule!
Are nevoie de ajutor.
Unde a dispărut?
Probabil își ia haina.
Frate, nu te mai cupla cu colegele mele.
Nu te mai cupla cu prietenele mele!
Manifestă-ți emoțiile și sentimentele
- … cu necunoscuți. Bine? - Da. Știi ce?
E Ziua Prieteniei, doi oameni s-au dus!
Te rog să nu-ți faci nevoile unde mâncăm!
Ce face Belly?
Duce o viață minunată în Franța
și m-a invitat la Paris.
- Ce? - În vacanța de iarnă.
- Doamne! Trebuie să te duci! - Clar.
Apropo, îți trimite salutări.
Nu-mi place cât de repede ai acceptat.
- Mă lași așa de ușor? - Stai…
- O să… Termină… - Ce nebunie!
Vă luați o cameră, vă rog?
Astea sunt camerele mele.
Ideea că tragi la mine pe canapea
presupune, la un moment dat, să tragi în altă parte.
Jere, nu poți fugi mereu de Finch.
Nu poți. E… adică…
Belly nu e acolo.
Care Belly?
La mulți ani de Ziua Recunoștinței! Sper că ești bine.
Tay, ai folosit un mixer de mână
sau un zdrobitor, cum te-am rugat?
Un mixer de mână. Mergea mai repede.
- Serios? - Da, am făcut treaba.
Ba nu, pentru că acum e lipicios.
A fost ideea ta să gătesc cina asta complicată.
Voiam să comand mâncare thailandeză…
Nu te supăra pe mine că te ajut. E ridicol!
Sună la ușă! Mă duc eu.
Voiam să folosesc zdrobitorul,
- … nu mixerul. Bine? - Atunci nu-mi cere ajutor!
- Bună, Denise! - Bună!
Ai primit e-mailul cu modificările?
Uite cu cine m-am întâlnit jos! E șeful nostru, Adam.
Surpriză! Am adus niște șampanie.
Da, super, mersi! Da, mulțumesc.
- Ce naiba? - Nu știu.
Vrei să te descalți? Scuze.
Nicio problemă. Imediat.
Bună, Jeremiah!
Tată, ce… Ce cauți aici?
Nu trebuia să mergi la părinții lui Kayleigh?
Nu întreba. Ea e acolo, eu, aici.
Bună!
- La mulți ani! - Da.
Am adus șampanie.
De la nunta mea.
Ce vrei să fac, s-o arunc?
Frate, umplutura e super! Verzele sunt super, curcanul e super.
Te-ai întrecut pe tine.
- Super! - Tu ai gătit tot?
Da, cu Steven și Taylor. Ei au făcut piureul.
Cu plăcere.
Piureul nu e super.
Poți pleca.
Mie-mi pare grozav, și spun mereu că nu ești nimic fără o echipă bună.
Ca ăștia doi, locotenenții mei.
- Deștepți, ambițioși, loiali. - Da.
Asta nu se învață.
Deci e vorba că nu accept slujba la Breaker, tată?
Grozav!
Nu, n-am nicio problemă să termini școala, Jeremiah.
Termini școala?
Nici nu știam că ai cursuri semestrul ăsta.
Da, am.
Da, face cursuri online acum.
N-ai trecut pe la casa frăției? Mă simt jignit.
Ce nesimțit!
Ciudat. Credeam că Jeremiah locuiește în casa frăției.
La naiba!
Am vrut să spun că…
Putem vorbi un pic?
Da.
Mulțumesc, amice!
Piureul meu nu e bun și tu ai stricat cina.
De unde era să știu?
Am încercat din răsputeri să te las mai moale.
Dar e… E prea mult!
Tată, te rog, mai încet!
Putem să…
Deci mă minți… de luni de zile.
Da. Poți da vina pe mine?
Poftim?
Când ți-am zis că am nevoie de un semestru în plus,
te-ai purtat de parcă aș fi fost cel mai mare cretin,
apoi, când s-a anulat nunta,
ai presupus că e vina mea, fiindcă așa e de obicei.
N-am spus asta.
Nu mi-ai spus-o în față.
Ai spus că istoricul meu bancar e distrus pe veci
fiindcă am avut tupeul să renunț la o casă
în care trebuia să stau cu soția.
Deci, da, am mințit că merg la școală.
Spune-mi că sunt un ratat!
Zi-mi cum arunci bani pe geam pentru viitorul meu!
Nu asta fac?
Nu se reduce totul la bani, tată.
Ai dreptate, așa e.
Să scoatem asta din ecuație.
- Ce? - Îți tai fondurile.
Să înveți să te descurci singur,
fără plasă de siguranță.
Faci mișto de mine?
Nu pentru că-mi pasă de bani…
Stai, dacă-mi tai fondurile,
nu trebuie să-ți mai ascult prostiile.
Practic, m-a făcut „parazit”. Când o să mă scutească?
Da, dar nu ai o slujbă.
Da, și ai cam renunțat.
Și nu plătești chirie.
Sincer, frate… O slujbă ți-ar prinde bine.
Te-ar disciplina.
Ăsta e felul tău de a mă da afară?
- Da. - Nu!
- Da. - Da.
Bine. O să trag la Denise, atunci.
Poftim?
Ia de-aici, ratatule!
Ca să știi, gătește în somn.
Nu fac asta!
- E abureală. - Se trezește
în toiul nopții și face de mâncare
- … cu mult zgomot. - Doamne!
În boxeri. Ceea ce e un plus.
Poftim?
Bun. Știu că va fi o bătaie de cap, D,
dar, te rog, nu am unde să mă duc.
Bine, în regulă. Poți sta cu mine o săptămână.
- Doar una? - Da.
- Sigur nu vrei… - Nu.
Bine, mă ajuți cu bagajul?
Nu, nu sunt mama ta.
Bine… Te rog!
Doamne, deja mă urăsc. Bine.
Duceți-vă naibii amândoi!
- Mulțumim. - Cu plăcere.
- Spor! - Doamne!
Gustă asta!
Îi trebuie sare.
Am avut arsuri la stomac toată ziua.
Ai mutat Pepcidul?
Nu, e acolo.
Nu-l văd, cred că l-ai mutat.
Dă-te!
Ți-am zis că e aici.
Mulțumesc.
Bună, Connie! La mulți ani!
La mulți ani!
- Ce? - Laurel, am primit mesaj despre Crăciun.
Voiam să te sun…
ca să mă asigur că e în regulă cu Jere, dacă vin.
Ai vorbit cu el?
Nu.
Dar Steven spune că el e de acord.
Și Belly?
Am vorbit cu Belly azi-dimineață. Rămâne la Paris de sărbători.
A spus cât stă?
Nu, dar m-a rugat să-i trimit lucruri de iarnă,
așa că bănuiesc… că mai stă o vreme.
Deci îi merge foarte bine. E grozav.
Mă gândeam la…
Nu știu, mă gândeam să vorbesc cu ea sau ceva.
Crezi că ar vrea să audă de mine?
Nu știu, Connie. Nu pot vorbi pentru Belly.
Da… Sigur.
Dar dacă vrei să știi dacă e pregătită,
trebuie să riști să afli singur.
Doamne, parcă ai fi terapeutul meu.
Mereu îmi spune să devin mai bun la gestionarea nesiguranței.
Că trebuie să nu mai încerc să controlez totul.
Și tu ce zici?
„Du-te naibii! Nesiguranța e nașpa.”
Nu te înșeli.
Da, știu. Și nici el.
Deci ne vedem de Crăciun?
Da, sigur, o să fiu acolo.
- Să încălzesc sosul? - Nu știu, John.
Te las, Laur.
O seară bună!
Și ție, Connie.
Mersi.
- Pa! - Pa!
Dragă Belly!
În primul rând, nu știu dacă ar trebui să-ți scriu.
Dacă e permis.
Dacă nu e, spune-mi. O să înțeleg.
Ar trebui să memorez sistemul cardiovascular,
dar prefer să-ți scriu.
Uneori încerc să-mi imaginez cum e viața ta acolo.
Stați! Nu e drept!
Cred că stai într-o cafenea și bei…
Ce bea Belly la Paris?
Café au lait cu mult zahăr
și niște prăjituri dezgustător de dulci?
Sau poate Sour Patch Kids.
Au așa ceva în Paris?
Dacă au, pariez că ai găsit.
Sau franțuzoaica Belly nu mănâncă prostii.
Probabil că ești altfel acolo.
Pariez că Parisul e frumos de sărbători.
Am auzit că rămâi acolo de Crăciun.
Înseamnă că ești fericită.
Îmi place să cred asta.
Crăciun fericit, Belly!
Sper că Parisul e așa cum ai visat.
Conrad.
Sigur nu vrei să te ajut la închidere?
E în regulă. Te-am văzut făcând-o de sute de ori.
Dacă ești sigură.
Da, du-te la ai tăi…
Și sunt încântată să petrec ajunul Crăciunului singură.
Am un plan complet.
Bine, atunci, Crăciun fericit!
Ciao!
Crăciun fericit!
Bună!
Da.
- Bună! - Bună!
Ce cauți aici?
Feliz Navidad și ție!
Feliz Navidad!
Ce faci?
Credeam că e deschis. Ce fel de bar se închide în Crăciun?
Credeam că te duci la Londra să-ți vezi prietenii.
E grevă feroviară.
Acum sunt prins în orașul ăsta înghețat și prietena mea Isabel
mă ține afară în frig.
Îmi pare rău. Intră!
Încălzește-te.
Un pahar de vin?
Da, sigur.
Deci așa petreci ajunul Crăciunului?
Da, am foc, am vin
și o cutie uriașă de ciocolată pe care mi-a luat-o Celine de Crăciun.
Ce este?
Nimic, doar că e foarte neinspirat.
Neinspirat. Bine, atunci care e planul tău uimitor,
în afară de a te furișa într-un bar care nici nu e deschis?
Străzile sunt goale în noaptea asta și cred că există frumusețe în goliciune.
Ce este?
Ai făcut pe artistul foarte prețios.
O să reciți Baudelaire rătăcind pe străzi?
Nu, mă gândeam la Neruda, de fapt.
Poetul.
Da, scumpo.
Pot scrie cele mai triste versuri în seara asta.
Am iubit-o
și, uneori, m-a iubit și ea.
Sunt impresionată. Știi și restul?
Nu.
De obicei, câteva versuri impresionează fetele americane.
Hei!
Vii cu mine în noaptea asta?
În niciun caz. E cald aici.
Ce-ar fi să jucăm?
Câștig, vii cu mine.
Câștigi, te las cu sticla ta de vin
și cutia uriașă de ciocolată.
S-a făcut!
Nu! Dublu sau nimic!
- Dublu sau nimic. - Ai spus asta acum două jocuri!
Recunoaște, nu te pricepi și eu câștig.
Nu sunt nepriceput, dar… ești bună.
Bine.
Bine, pune-ți haina.
Pe bune? Chiar mă dai afară?
Nu, vin cu tine.
Bine.
Ce faci?
Mergem în Place des Vosges.
Și eu de ce mă țin?
De mine.
Nu e cam periculos?
Ba da, dacă pici, așa că nu face asta.
Nu, după cât vin ai băut? Nu, mulțumesc.
Bine, putem merge pe jos, dacă vrei.
Cine-a zis să mergem?
Străzile sunt goale, nu mai ninge.
Învață-mă să conduc.
Bine.
Poți?
Floare la ureche!
Scuze! Bine. Ține-te bine!
Mamă, mi-e foame! Când cinăm?
Mâncăm când vine Jeremiah.
Își termină tura la restaurant.
Connie, ai adus decorațiunile alea de sus?
Nu, am uitat, le aduc imediat.
- Bine, mulțumesc. - Cu plăcere.
Ce nebunie! Tata i-a tăiat fondurile lui Jeremiah.
Da.
Pare că-și caută calea, nu?
Da.
Mă urăște toată lumea?
Încă mă urăști? Ce se întâmplă?
Nu vreau să discut asta acum.
Bine. Ai dreptate, îmi pare rău.
Nimeni nu te urăște.
Ba da, Jere te urăște, dar eu nu te urăsc.
Nu mai știu cum să mă port cu tine.
Nu după tot ce se întâmplă cu tine și Jere.
Înțeleg.
Mă bucur că te are pe tine. Și mie mi-e dor de tine.
Mi-e dor de Jere.
Și înainte de asta.
Mi-e dor să ne prostim toți trei și să avem probleme.
Știi, de când a primit slujba aia, chiar pare… că e mai bine.
Da, așa a spus Taylor.
- Taylor? - Da.
Da, e o nebunie că mai vorbiți.
Știu, e o întorsătură ciudată a sorții
că singura care-mi răspunde la mesaje e Taylor, dar…
Da.
Ai emoții?
Întreb dacă ai emoții să-l vezi.
Stai să ghicesc! Ai o listă în telefon.
Ce e rău cu lista?
Ce naiba?
Ce s-a întâmplat?
Nu, nimic. E ceva de la muncă, rezolv.
O să vă descurcați.
Sunteți frați, o rezolvați.
Mulțumesc.
Ocupă-te de muncă. Mă duc să aduc decorațiunile.
Da.
- Bună… - Ai sunat la Denise Russo.
Lasă un mesaj.
Denise, mă suni înapoi, te rog?
Habar n-am ce s-a întâmplat,
dar am primit un e-mail de la Dunster Capital
în care scrie că ne opresc finanțarea. Nu înțeleg.
Sună-mă când ai ocazia.
Toate bune?
Da, mi-am sunat iubita. Adică pe Taylor.
Credeam că ai luat-o razna fiindcă amicul meu de la Dunster
n-a vrut să finanțeze compania ta și a lui Denise.
Nu! Ce?
Nu! Hai, mai minte-mă puțin în față.
Asta e…
Deci sunt concediat?
Nu. Sunt impresionat de tupeul tău.
De fapt, nu. Denise a avut boașe.
Nu mă surprinde.
Bine, ne vedem la muncă pe 2 ianuarie. Fără resentimente.
Da.
De fapt, Adam…
demisionez.
Poftim?
Sigur vrei să faci asta?
Da.
Fără resentimente?
Bine, să curățăm cartofi.
A venit Jeremiah!
- Luați câte o farfurie! - Bine.
Bună, puștiule!
Bună!
Măcar pornește căldura. E frig.
Credeam că pot intra acolo.
E în regulă.
Nu e în regulă.
Nu pot intra în casă fără să mă gândesc la ei doi.
Mi-au distrus tot.
Și acum, el are parte de familie, de Crăciun, și eu sunt doar…
I-am pierdut pe toți.
Nu pe toți.
Suntem și noi din familie, iar eu nu plec nicăieri.
Scuze că m-am purtat urât cu tine.
E în regulă. Știu că sufereai.
Încă mai sufăr.
Ea era cea care făcea să fie mai bine.
Știu că vrea să știe de tine.
Nu sunt pregătit.
Nu sunt pregătit să intru.
Înțeleg.
Tatălui tău o să-i pară rău.
Sigur abia așteaptă să audă că fiul lui ratat taie ceapă toată ziua.
Hei!
Ești pe cont propriu și te descurci. Să nu crezi că nu e mândru de asta.
Ce miroase așa de bine?
Am făcut morcovi prăjiți cu glazură.
Nu se poate!
Ba da.
Dacă Halmoni ar fi aici, ar spune: „În sfârșit, mâncare bună.”
Poți lua morcovii și cadourile.
Nu sunt pregătit să intru.
Bine.
Dă-mi mesaj când ajungi acasă.
Bine.
Te iubesc, Laur!
Și eu te iubesc.
Condu cu grijă!
Nu vine?
O să fim doar noi astă-seară.
Să mâncăm.
- Ce cauți aici? - Ce cauți tu aici?
Am uitat cadourile nepoților și urma o bătălie
dacă nu mă întorceam după ele.
Porți pantalonii triști. Ce s-a întâmplat? A ieșit nasol?
- Nu vreau să vorbesc. - Bine.
Nici eu n-am avut o zi prea plăcută.
Se pare că tatăl tău știe că eu și Steven am înființat compania,
așa că a ales ziua nașterii Domnului ca să ne înfrunte.
Crăciunul e mâine.
Bine, dar cât e ceasul în Betleem acum?
Bine.
Îmi pare rău că tata e un ticălos.
E în regulă, o să meargă. Sunt prea deșteaptă ca să dau greș.
Îmi spui ce s-a întâmplat?
Ce a mai făcut afurisitul de frate-tu?
Nu trebuie să faci ceva cu familia ta?
Am cinci minute. Dă-te!
- Haide! - Bine.
Ce s-a întâmplat?
N-am ajuns înăuntru.
Am stat în mașină, pe alee.
Probabil iau cina acum și zic:
„Bietul Jere n-a putut să ne vadă.”
Credeam că pot să-l revăd,
dar mă face să mă simt ca puștiul de 17 ani
părăsit de Belly prima dată.
Știu că ar trebui să aflu cine sunt fără ea, dar…
Te vindeci în ritmul tău.
Despărțirile-s ca moartea.
Mulțumesc. Ești singura persoană care-mi spune asta.
E foarte aiurea s-o spun, dar simt că…
Simt că pierderea lui Belly a fost și mai dureroasă decât a mamei,
și cel puțin mama chiar e moartă.
- Da. - Belly a dispărut din viața mea,
dar încă mai e undeva.
De asta trebuie s-o jelești.
Cum?
Acceptă ce-a fost.
Iartă-te pe tine, iart-o pe ea, iartă-l pe Conrad
și pe toți cei care te-au rănit, nu pentru că…
merită iertarea ta, ci…
pentru că, dacă te cramponezi, asta are mai multă putere asupra ta…
și să-i ia naiba pe cei care au putere asupra ta.
Ce este?
Nu știu. Sunt surprins.
Crezi că n-am avut inima frântă?
- Cam da. - Dumnezeule!
Da, când ție și lui Steven nu v-a mers,
nici n-ai părut supărată.
Asta pentru că…
Nu-mi plăcea cu adevărat de Steven.
Nu știu, mi s-a părut…
Mi s-a părut că e drăguț și haios,
că ar putea ieși ceva, dar…
nu m-am îndrăgostit de el.
Crede-mă, când mă îndrăgostesc, o fac complet,
la nivelul „praf pe fundul hăului”.
Ce e?
Deci nu sunt singurul romantic din apartament.
Mă bucur că istoricul meu de întâlniri de doi bani
îți poate oferi alinare la nevoie.
Știi, D, suntem prieteni buni, nu?
Mă lași să stau la tine o lună.
Îmi asculți toate smiorcăielile.
E în regulă, îmi place cum gătești.
Nu mai lăsa șervețele murdare peste tot și ne descurcăm.
Da, căpitane!
Hai, ridică-te! Vii cu mine.
- Ce? - Da.
Nu dau buzna peste ai tăi de Crăciun.
Ba da. Bunica o să te iubească.
Ești drăguț și gătești.
Crezi că-s drăguț?
Ești tot ce și-a dorit de la mine și n-a avut parte. Hai, sus!
Sună bine.
Așteaptă-mă cinci minute. Mă pregătesc pentru bunicuța.
Da, să nu mai spui niciodată „bunicuța”.
Haide, ți-a plăcut!
Bună!
Doamne, ce dor mi-a fost de tine, scorpie!
- Am avut apel video ieri. - Nu e același lucru.
Nu, știu! Habar n-ai ce dor mi-era de tine!
Cum a fost Crăciun cu mama ta?
A fost ca de obicei.
Mâncare chinezească, Pur și simplu dragoste
și am adormit pe canapea.
- Sună perfect. - Chiar a fost.
A fost.
- Bună! - Bună!
- Ador asta. E de aici? - Da?
Facem cumpărături? Vreau ținuta perfectă
pentru petrecerea de Anul Nou. N-am nimic.
- Da, putem merge mâine, promit. - Bine.
Să intrăm, e foarte frig. Dă-mi geanta.
- Nu o lua pe cea grea. - Bine.
Am mai mâncat croasante. De ce e mai bun ăsta?
Așa e fiecare zi a mea aici.
Mulțumesc.
Da.
Simt Parisul.
- Da. - Simți Parisul.
Nu, nu aia.
Ca Bonnie și Clyde.
Gata?
Mulțumesc.
- Ce mișto! - Știu, nu?
Intră, e frig afară.
Fată, tot nu-mi vine să cred că locuiești aici.
Parisul e bestial!
Simt că am făcut ce se putea mai bine cu ce avem la dispoziție.
Să vezi ce pun în apartamentul lui Steven!
Chestii tari.
Nu pot să cred că vă mutați împreună după absolvire.
Da, chestii de fată matură.
Mă bucur pentru voi.
Mulțumesc. Bine.
Abia aștept să cunoști restul prietenilor.
Da, și eu. Sunt toți la fel de sexy
ca hispanicul Chalamet cu care am fost ieri la cumpărături?
- Benito? - Da.
Nu, e doar un prieten.
E prea bun ca să fie „doar un prieten”.
Nu.
Recuperările fac parte din procesul de vindecare.
Ieși și…
Nu e ca și cum aș fi călugăriță.
Pute!
Cum se spune „pute”?
Stai puțin!
Te-ai uitat în avion pe Urban Dictionary în franceză?
Și ce dacă?
- Trebuie să știu niște cuvinte… - Da.
… aici, și unul e „pute”.
Pute. Îmi dai telefonul?
E Jere.
Adică, răspunde.
- Vrei să răspunzi? - Dă-mi-l. Da.
Dă-mi-l!
Alo?
Bună, eu sunt!
Mă bucur să-ți aud vocea.
Ce faci?
Lucrez. E bine.
Taylor mi-a spus că gătești la un restaurant.
De fapt, sunt un picolo mai bine văzut, așa că…
Trebuie să începi de undeva.
Da.
Cum e Parisul?
Am gustat melci.
Și?
Nu mi-au plăcut.
- Ți-am zis că așa o să fie. - Da.
Mă bucur că ai sunat. Voiam…
Voiam să-ți spun cât de rău îmi pare…
și cât de mult regret felul în care am încheiat relația.
Nu vreau să vorbim de trecut. Nu de asta am sunat.
Atunci, de ce?
M-am săturat să-mi fie frică să sun
și vreau să știi că sunt bine. Serios…
Și sper că și tu ești bine.
Sunt.
Fisher, pauza ta s-a terminat de 90 de secunde.
Se pare că ești ocupat. Ar trebui să te las.
Da, și eu ar trebui să te las.
La mulți ani, Jeremiah!
La mulți ani, Bells!
LA MULȚI ANI
Toți ăștia sunt prietenii tăi?
I-am invitat pe cei patru cunoscuți și le-am zis să invite cunoscuți.
Bine.
Bună!
Scuze de întârziere, au închis multe străzi.
Arăți minunat.
Mulțumesc. Ți-aduc niște șampanie, da?
Bună!
Taylor, ça va?
Ăsta ți-a fost livrat jos.
Îl iau eu. Mă descurc.
Pentru tine.
E de la Conrad.
Conrad Fisher îți trimite pachete de peste ocean?
Mi-a scris.
Pot să-l deschid? Îl deschid.
Ți-a luat Sour Patch Kids. Ce drăguț!
Doamne… Junior Mint? Ce mesaj tulburător!
De asta nu ai lăsat totul în urmă?
Fiindcă îți trimite Conrad Fisher scrisori de amor?
Nu. Vino încoace.
Nu sunt scrisori de amor. Sunt misive obișnuite
și nici nu i-am răspuns. Deci, nu, Conrad nu e o problemă.
Atunci, ce te reține?
E ceva electrizant între tine și Benito.
Ți-e frică să nu-ți facă rău?
Nu.
Mă tem că mai rănesc pe cineva.
Atunci, care e planul?
N-o să te mai apropii niciodată de nimeni,
pentru că s-ar putea să rănești pe cineva?
Iubito, e inevitabil.
Fă tot ce poți, dar…
trebuie să accepți că o să se întâmple la un moment dat.
Ai dreptate.
Mereu am dreptate.
E normal ca amândoi
să te contacteze în ultima zi a anului.
Dacă stai să te gândești, simt că acel capitol e închis acum.
- Sfârșitul unei epoci. - Sigur că da.
Frații Fisher sunt în ultimul sezon. Schimbi poșeta.
- Să mergem acolo. - Bine.
E aproape miezul nopții.
- Ar trebui să… - Nu, ignoră, o să plece.
Ce este?
E o scurgere.
Iar chiuveta din bucătărie?
Parcă o reparase proprietarul.
E cea de la baie.
Fir-ar să fie!
Vai, nu! E o scurgere și aici. Grozav!
Ce naiba e asta, e o scurgere?
Da, uite!
Pe bune?
Suntem aproape dezbrăcați!
S-a rezolvat.
Cafeaua mea!
Poți să-ți mai faci.
Iar începem!
Trebuie să mă pregătesc de muncă, bine?
Ar fi super să-l suni pe administrator.
Și nu mai ai șampon.
Nu-mi mai folosi lucrurile! Mersi.
Tipic Clovis.
- La naiba! Trebuie să plec. - Stai!
Nu ai câteva minute?
- Păstreaz-o! - Da?
- O să te ajute. - Pune-o în baie.
Poți să depozitezi lucruri în ea.
Drăguț.
- O poză cu eșarfa. - Da.
Puteți să continuați cu bagajele?
Rămân fără lucruri de coborât.
Îmi pare rău, iubito. O să fim chiar în spatele tău.
Chiar nu pot să cred că renunți la locul ăsta. E perfect.
Casa lui Max e mai mare și e mai aproape de muncă.
Când vine Benito?
În curând.
M-a rugat să merg cu el în Mexic la a 80-a aniversare a bunicii lui.
Și?
Nu pot. Am absolvirea în weekendul ăla și apoi plec acasă.
Bietul Benny! E îndrăgostit lulea de tine.
Nu, știe înțelegerea.
Știe că, la un moment dat, trebuie să mă întorc la viața mea reală.
Asta poate fi viața ta reală.
Uite, o să spun asta din nou, ca să știi…
Cred că e o nebunie că pleci. Rămâi la Paris!
Toți mă așteaptă la absolvire.
Și ți-am spus, Clovis a închiriat deja camera mea.
Știu, așa că ascultă-mă.
Chiar ar fi păcat să se irosească locul ăsta.
Ia apartamentul meu. E un contract doar pe un an…
Stai așa, mă sună mama.
Vorbește cu ea și gândește-te.
Cobor cutia înainte să mă părăsească Max.
Bună, mamă!
Bean, scuze că am ratat apelul tău.
Voiam să te întreb… În ce zi ai de gând să zbori acasă?
Nu am… Încă nu am bilet.
Dar tot ai de gând să vii, nu?
De fapt, Gemma mi-a oferit apartamentul ei.
Are contract pe un an.
Nici nu știu dacă o să-l iau,
dar, dacă aș face-o, n-ar însemna că nu mai vin acasă.
Doar că…
Simt că poate n-am terminat aici.
Și viza ta?
Da, trebuie să mă gândesc.
Dar e un program de psihologie de un an la Sorbona
care mi-ar oferi viză de student.
Și e un client fidel la bar care lucrează la o școală internațională
și a spus că are nevoie de ajutor cu programul sportiv.
Deci, vreau să spun… Cred că, dacă vreau să-mi iasă asta, m-aș descurca.
Bine.
Păi… ține-mă la curent.
N-o să încerci să mă faci să mă răzgândesc?
Vrei să o fac?
Nu. Nu, ce?
Nu, doar…
Sunt foarte fericită aici.
Știu, Bean, o simt în vocea ta.
Ai găsit ceva special acolo
și, da, o parte din mine își dorește să fi găsit acel ceva
mai aproape de casă.
Poate în Trenton, New Jersey?
Poate vizavi de mine,
ca să-ți amintesc să speli sutienele?
Abia așteptam să vii acasă,
dar, sincer, o să fiu la fel de încântată dacă rămâi acolo.
Mersi, mamă.
Cum te simți azi?
Astăzi?
Doamne, e 14,
comemorarea lui Susannah.
Ar fi trebuit să…
Ești bine?
Sunt bine, Bean. Nu te învinovăți.
Sunt sigură că acasă pare la un milion de kilometri.
Beck ar fi încântată să te muți la Paris.
Apartamentul Gemmei are vedere spre Sacré-Cœur, ca în Sabrina.
E perfect!
Bine. Ar trebui să închid, mamă.
Te iubesc.
Și eu te iubesc, Bean!
Belly, ce țară vrei să vizitezi?
Egiptul? Italia?
Doamne, eu și Adam am fost în Italia în luna de miere
și am mâncat gelato în fiecare zi.
Ce e gelato?
E un fel de… înghețată, dar mai bună.
Vreau gelato.
Laur, ce-ar fi să închiriem o casă în Italia vara viitoare?
Mi se pare scump.
Dacă ne-ar închiria Adam o casă?
Îl putem lăsa acasă?
Închiriem o casă pe Coasta Amalfi și o să-ți placă.
Poți înota în mare în fiecare zi.
Nu vreau să înot în mare în fiecare zi.
Vreau să înot aici cu tine…
și cu alți oameni.
Alții?
Bine, o să venim aici,
dar într-o zi, când o să fii mai mare, poate te răzgândești.
Poate vrei să vezi lumea.
Nu, n-o s-o fac niciodată, știu ce-mi place.
Așa e, ai fost mereu o fată care știe ce vrea.
Belly Sper că te descurci bine azi.
Mulțumesc, Belly!
Nu știam că vii.
N-am spus nimănui. Scuze.
Credeam că apuc să plec înainte să vii.
În amintirea iubitoare a lui Susannah Beck Fisher
Nu pot să cred, cinci ani.
De dimineață mi-am dat seama că nu mai știu cum râdea.
Eu nu-mi amintesc mâinile ei.
Erau ca ale tale.
Jere, știu că nu mă poți ierta.
Nu!
Dar o să încerc și o să tot încerc…
Mi-e dor de tine
și îmi pare rău. Îmi pare foarte rău.
Chiar vrei să faci asta aici?
Bine, hai s-o facem!
Să vorbim despre cum ai stat toată vara ca un șarpe în iarbă,
prefăcându-te că mă ajuți cu nunta, în timp ce voiai
să ne desparți, s-o iei pe Belly.
- Nu așa a fost. - Abureli!
Jur că nu asta se întâmpla.
Am iubit-o și tu ai stricat totul.
Nu știi cum e să fii cu cineva atât de mult timp, ce se creează,
ce pierzi când dispare. Era lumea mea.
Dacă o iubeai așa mult, de ce te-ai culcai cu alta?
Eram despărțiți, și știi de ce?
Pentru că știu despre voi doi de Crăciun.
Recunoaște, Con, ai vrut-o pe Belly înapoi.
Nu poți lua pe cineva, Jere.
Nu e un obiect afurisit
și singurul motiv pentru care a picat nunta
a fost că te temeai s-o pierzi.
Ca și cum un inel putea…
s-o facă să-ți aparțină.
Du-te naibii!
Jere, îmi pare rău că n-am încetat s-o iubesc
și că asta te-a rănit, urăsc asta,
dar ai fost și tu în situația asta.
Când ai avut șansa să fii cu ea
la o lună după ce ne-am despărțit, ai profitat.
Crezi că asta nu m-a distrus? Crezi că mi-a fost ușor?
Și înțeleg, pentru că…
Ai iubit-o atât de mult, încât ai uitat de toți. Și eu am făcut-o.
N-am vrut să vorbesc de Crăciun
fiindcă știam că, dacă o fac, se termină.
Poți da vina pe mine că m-am agățat de ea cât am putut?
Nu.
Jere, am încercat să nu o mai iubesc. Am încercat să-mi țin promisiunea.
Ce promisiune?
Înainte să moară mama,
i-am promis că încerc să am grijă de tine,
că o să te protejez, să nu pățești ceva.
Știu…
Nu mi-a ieșit.
Da…
Da.
Dar i-am făcut și eu o promisiune.
Că nu las nimic să stea între noi.
Am dat-o amândoi în bară.
Ar fi foarte supărată.
Când am anulat nunta, primul gând a fost:
„Trebuie să dau de mama.”
Al doilea gând a fost: „Aș vrea să vorbesc cu Connie.”
Deși era vina ta.
Aveam nevoie de tine.
Încă am nevoie.
Sunt aici acum.
Belly ți-a trimis și ție mesaj? Nu te lovesc dacă a făcut-o.
Nu.
N-am mai vorbit de vara trecută.
I-am trimis scrisori…
Nu-mi răspunde, poate ar trebui s-o iau ca pe un indiciu.
N-aș putea concura cu ce ați avut voi.
Conexiunea aia e ca un câmp magnetic.
Fă ce ai de făcut.
Nu te aștepta să accept,
dar nici să nu irosești șansa.
- Pe curând. - Pe curând.
Dragă Belly, l-am văzut pe Jeremiah ieri.
Am fost amândoi la mormântul mamei.
A mers mai bine ca data trecută.
Nu ne-am împărțit pumni.
Mi-a spus că țineți legătura.
N-are rost să mă ascund,
fiindcă cine știe dacă-mi citești scrisorile…
Poate le-ai aruncat pe toate fără să le deschizi, e dreptul tău,
dar am s-o spun, chiar dacă n-am niciun drept…
M-a durut mult să aflu că ai vorbit cu Jere.
Totuși, nu cred că mă mai urăște, ceea ce e un lucru bun.
Scuză-mă, scoate-ți pantofii în noua mea casă.
E o casă cu obiceiuri asiatice.
Dar am intrat încălțat în vechea ta casă.
Da, dar asta pentru că nu voiam să ating podeaua aia cu tălpile,
și, în plus, aici e locul meu.
Numai al meu.
Să facem patul? Mama spune mereu
că e primul lucru de făcut când te muți într-un loc nou.
Sigur, dar dorm singură în el în noaptea asta.
N-am mai avut ocazia să fac asta.
Cum spui tu.
Acum, că nu te duci acasă luna viitoare,
vii cu mine în Mexic la petrecerea de ziua bunicii mele?
Promit că nu te cer de nevastă în fața întregii familii.
Doar îți arăt unde am crescut.
Bunica mea face cele mai bune chilaquiles din lume.
- Din lume? - Habar n-ai!
Sunt delicioase.
Bine.
Da.
Bun.
Să știi că mă gândesc mult la tine.
Aproape că doar la tine mă gândesc, ca să fie clar.
Cu drag, Conrad!
Dragă Conrad, nu ți-am mulțumit că mi l-ai trimis pe Junior Mint,
așa că îți mulțumesc acum.
Și mulțumesc pentru toate scrisorile. E drăguț că te gândești la mine.
În sfârșit, am găsit un apartament.
Asta e noua mea adresă. Sper că ești bine.
Ar trebui să încui ușile.
Doamne, e cald! Nu-mi amintesc să fi fost așa de cald în iunie.
Am auzit că e destul de frumos la Bruxelles.
Nu pot să cred că Namazy te-a invitat la conferința de la Bruxelles.
Sunt mult mai bună ca tine.
Baftă data viitoare!
Vrei niște apă?
Sigur, da.
Așadar, Bruxelles?
Un oraș belgian bizar,
la doar o oră și jumătate de Paris cu trenul…
Subtil.
Să văd vederea trimisă de ea.
- Agnes. - Haide, dă-mi să văd!
Cum să te ajut dacă nu știu cu ce am de-a face?
Ca să știi, nu ți-am cerut ajutorul.
Doamne, o ții în portofel?
Mai taci!
Bine.
Ei?
Asta e tot? Doar atât a scris?
Da.
Clar n-ar trebui să te duci.
Zău? Nu crezi că…
Ești nașpa!
Bine. Dar, dacă nu te duci, s-ar putea să regreți pe vecie.
Și dacă te duci, poți regreta pe vecie, dar…
Asta ar trebui să mă ajute?
Nu.
Doctore, ajută-te singur!
Bine, dle Fisher.
Putem schimba zborul cu cel de 22:45 către Paris.
E o diferență de 473$. Mai vreți să schimbați biletul?
Da.
Mulțumesc.
- S-a făcut. - Mersi. Apreciez gestul.
Cu plăcere. Zbor plăcut!
Ai planuri mari pentru ziua de naștere?
Niște prieteni îmi organizează o cină.
Sună dulce și intim.
Sigur vrei să faci asta?
Da.
Sunt pregătită pentru ceva nou vara asta.
Bine.
Subtitrarea: Anca Tach
Redactor Cristian Brînză a nou vara asta.