Tositapahtumien inspiroima Unbelievable seuraa raiskaustutkimuksia -
ja siinä on kohtauksia, jotka voivat järkyttää.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
LYNNWOODIN NUORISOKESKUS
MARKWAYN YLÄKOULU
OAKDALE-ASUNNOT SYRJÄYTYNEILLE NUORILLE
Tässä on vettä.
Piti tehdä teetä, mutta sitä ei ollut.
Juo vähän, kulta.
Sieltä he tulevat. Apua tulee.
Hei, tulkaa sisään. Olen Judith, Marien kasvattiäiti.
No, entinen kasvattiäiti. Hän soitti minulle, ja tulin heti.
-Olen konstaapeli Curran. -Kiitos, tule sisään.
-Kiitos. -Hän on täällä.
Marie, olen konstaapeli Curran. Tulin auttamaan.
Kertoisitko, mitä tapahtui?
Minut raiskattiin.
Selvä.
Kerrotko kaiken, mitä tapahtui? Kaiken, mitä muistat.
Selvä, olin...
-Minä nukuin. -Tiedätkö, mitä kello oli?
Oli myöhä. Menin nukkumaan vasta neljältä.
Eli valvoit myöhään. Olitko ulkona?
En, olin täällä. Menin aikasin sänkyyn, mutta Connor soitti ja aloimme jutella...
Ystävä vai poikaystävä?
-Ystävä. -Entinen poikaystävä.
Kauanko te juttelitte?
Pari tuntia.
-Ja sitten nukahdit. -Niin.
Ja sitten?
Hän raiskasi minut.
Kulta, kerro tarkemmin.
Palataan siihen, kun hän oli sänkysi vieressä. Sanoiko hän mitään?
Hän sanoi, että jos kiljun, hän tappaa.
Nukuin, kun hän soitti.
-Anna nimesi. -Ann.
Hän oli järkyttynyt, joten soitin hätänumeroon.
Hän otti jotain repustaan ja sitoi silmäni.
Oliko muuta?
Joo...
kondomi.
-Mitä tapahtui silmien sitomisen jälkeen? -Hän sitoi käteni.
Ei...
ensin hän sitoi käteni.
Millä?
-Kengännauhoilla. -Olivatko nekin repussa?
-Ei, ne olivat minun. -Mitä sen jälkeen tapahtui?
Ja seuraavaksi?
Raiskasiko hän myös takaapäin?
Tapahtuiko se peniksellä vai sormilla?
Ei sormilla.
Kun se oli ohi, mitä tapahtui?
Hän laittoi jotain vatsalleni ja otti siitä kuvan.
Oliko side yhä silmillä?
Mistä tiesit kuvaamisesta?
Koska siellä välähteli.
Hän sanoi, että jos kerron, hän julkaisee kuvan.
Sanoiko hän muuta?
Ettei se ollut yhtä hyvää kuin mitä hän oli kuvitellut.
Kuvailisitko häntä?
-Hänellä oli naamio, joten en... -Mikä vain auttaisi. Lyhyt, pitkä?
-Pitkä. -Ihonväri?
-Valkoinen. -Silmät?
En tiedä, kai vaaleat, ei...
ruskeat.
Hänellä oli harmaa paita.
-Anteeksi. Mitä on tekeillä? -Asutko täällä?
-Olen tuolla töissä. -Ole hyvä.
Tuo on Marien.
-Autoin ostamaan sen. Hänellä on setti... -Älä koske siihen. Anteeksi.
-Anteeksi. -Olen hänen ohjaajansa. Oletko kunnossa?
Tule tänne.
Anteeksi, että näin kävi. Olen todella pahoillani.
-Hei, Judith. -Hei, Becca.
Mikä on tilanne?
Urhi antoi alustavan lausunnon. Hän on järkyttynyt.
Hei, Marie. Olen etsivä Parker. Tässä etsivä Pruitt. Johdamme tutkintaa.
Tämä on vaikeaa, mutta kysyn kysymyksiä tapauksesta.
Kerroin hänelle jo.
-Konstaapeli Curranille. -Hän on hyvä poliisi.
Mutta vastaan tutkinnasta, joten haluan kuulla suoraan sinulta.
Sopiiko se?
-Sopii. -Partnerini kerää -
todisteita labraa varten. Sopiiko se?
Selvä. Aloitetaan alusta.
Mitä teit eilen, ennen kuin tämä tapahtui?
-Nukuin. -Ja ennen sitä?
Puhuin puhelimessa.
Moi.
Jos kiljut, tapan sinut.
Anteeksi keskeytys.
Tarkistan, että side ja kondomi tulivat hänen repustaan,
mutta nauhat ja veitsi olivat sinun.
Selvä. Kauanko raiskaus kesti?
En tiedä.
Entä sen jälkeen?
Hän lähti.
Kiitos, Marie.
Kyselen lisää myöhemmin laitoksella. Nyt sinun on mentävä sairaalaan.
Siellä sinut tutkitaan. Tarvitset vaihtovaatteet.
Anteeksi, rouva, et saa koskea siihen.
Pyydä tutkijoita tuomaan vaatteita.
TODISTE
Voit kääntyä ympäri.
Anteeksi, tämä on pian ohi.
Taasko? Kerroin jo poliisille.
-Kahdelle poliisille. -Tiedän, anteeksi.
Tämä tarvitaan arkistoon.
Minä nukuin.
Ei merkkejä murtautumisesta. Hän taisi jättää oven auki.
Varmaankin liukuoven.
-Ruumiinnesteitä? -Kaksi pientä tahraa lakanasta.
-Löysin pari hiusta. -Sormenjälkiä?
Kaksi osittaista ovesta. Niillä ei löydy järjestelmästä mitään.
-Mitä naapurit sanoivat? -Kiertelemme. Ei vielä mitään.
Lähtisit jo.
-En halua jättää sinua. -Ei, mene.
-On tylsää, kun kukaan ei hae koulusta. -No...
Hyvä on.
Tarkistan vointisi pian.
Yhteensä 12 näytettä. Neljä vaginasta,
neljä peräsuolesta ja neljä niiden väliltä.
On käytettävä tähystintä, jotta voin kerätä emätinvuotosi.
On kysyttävä, oletko suostunut yhdyntään viimeisen 72 tunnin aikana.
Aloitan.
Levitän väriainetta sukuelimillesi.
Se näyttää eron terveen ja vahingoittuneen kudoksen välillä.
Ei vielä. Melkein valmista. Yksi juttu vielä.
Allekirjoitus tähän ja tähän.
Kiitos, tässä antibioottisi mahdollisen seksitaudin varalta.
Neljä pilleriä. Ota ne kerralla veden kanssa.
Tässä katumuspillerisi. Yksi, myös veden kanssa.
Jos huomaat mitään seuraavista:
verenvuotoa, emätinvuotoa, hengästyneisyyttä, nielemisvaikeuksia,
ihottumaa, itsetuhoisia ajatuksia... Lisäsin ohjeisiin puhelinnumeron.
Hei, Marie. Miten menee?
-Päätä särkee. -Olen pahoillani.
Yritän saada sinut pois täältä pian.
Käydään tapaus läpi vielä kerran.
-Mutta kerroin jo kaiken. -Tiedän, tämä on rankkaa.
Monesti, kun uhri puhuu rikoksesta, uusia yksityiskohtia käy ilmi.
Joskus ne ovat tärkeitä. Haluan löytää sen jätkän.
Haluan, että hän maksaa teostaan ja ettei hän tee näin muille.
Eli tarvitsen kaikki yksityiskohdat.
Aloitetaan alusta. Ennen raiskausta.
Oli myöhä. Olin sängyssä. Juttelin Connorin kanssa.
Sitten nukahdin joskus neljältä.
Jos huudat, tapan sinut.
Miten kuvailisit hänen ääntään?
En... Normaaliksi.
Ei aksenttia tai muuta erikoista?
Ei, pelkkä ääni.
Selvä. Mitä sitten?
Odota. Sanoitko huppari vai svetari?
Huppari.
-Oletko varma? -No, joo.
Selvä.
Ja itse raiskaus. Työntyikö hän vaginaan, anukseen vai molempiin?
Vaginaan.
Hetkinen. Viisi minuuttia?
Suunnilleen, joo.
Selvä. Entä sen jälkeen?
Hän lähti.
-Hetikö? -Ei ihan heti.
Hän otti siteen pois silmiltä ja pakkasi tavaransa.
Siteen ja kondomin, mutta hän jätti puukon ja kengännauhat.
Sitten hän lähti.
Mitä teit sitten?
Eli soitit naapurille juteltuasi Judithin kanssa?
-Joo. -Ja soitit hänelle, koska...
-Mitä? -Mietin, miksi soitit myös Amelialle.
Koska hän on ystäväni.
Selvä.
Vielä kaksi juttua.
Tämä on lääketieteellinen lupalomake.
Allekirjoittamalla sallit meidän nähdä tiedot Snohomishissa tehdyistä testeistä.
Tämä on todistajanlausunto. Kirjoita lausunto, jonka annoit minulle.
-Mitä... Eli se koko juttuko? -Joo, omin sanoin.
Minun... Anteeksi, olen tosi väsynyt. Päähäni sattuu kamalasti.
Selvä.
Hyvä on.
Allekirjoita lupalomake nyt.
Ota lausunto kotiin.
Täytä se parin päivän sisällä ja toimita se minulle.
Selvä.
Olen pahoillani.
Tuemme sinua.
On tosi tärkeää lukita ovet.
Ne on lukittava.
Ja ikkunat myös. On pakko.
On pidettävä itsensä turvassa.
Voit olla niin kauan kuin haluat.
Ty sanoi, että saan uuden kämpän huomenna.
Niin pian? On kiva, kun olet kämppikseni.
-Soitatko Connorille? -En, kasvattiäidilleni.
En sille, joka oli täällä vaan toiselle, Colleenille.
-Montako sinulla oli? -Noin miljoona.
Colleen oli hyvä.
Hei. Minä täällä.
Miten hänellä menee?
Hänet raiskattiin.
-Viime yönä kotona. Joku murtautui. -Jessus, oikeastiko?
Miten hän voi? Sattuiko?
Hei.
Ei hyvää.
LYNNWOODIN KAUPUNKI
-Jukra, kulta, olen pahoillani. -Kaikki hyvin.
-En halunnut pelästyttää. Se oli auki. -Ei se mitään.
Minä vain...
Minä vain vien tavaroita yläkertaan.
Saitko uuden paikan?
Joo, yläkerrasta.
-Se on hyvä. -Joo.
Odota hetki.
Hei, tule tänne.
Miten menee?
-Ihan ookoo. -Saa mennä huonostikin.
Tiedän, minä...
On pakattava, ja Ty lainasi laatikoita ja hän tarvitsee niitä iltapäivällä.
Yritän kiirehtiä.
Marie.
Marie, rauhassa.
Mistä pidät?
Etsin niitä, jotka minulla oli.
-Ne olivat tässä. -Ehkä niitä ei ole enää.
Hei, anteeksi, tiedätkö missä vihreät päivänkakkaralakanat ovat?
Niitä oli tässä.
Kaikki on myymälässä.
Niinkö? Niitä oli paljon kolme kuukautta sitten. Voitko tarkistaa takaa?
-Hän sanoi, että kaikki on esillä. -Niin.
Niin kaupassanikin sanotaan, mutta joskus takana on pari jäljellä.
Niitä ei riitä esille, joten päällikkö laittaa ne taakse.
Emme tee niin.
-Valitaan toiset lakanat. -En halua toisia.
-Haluan ne, jotka minulla oli. -No, niitä ei ole.
Ehkä on.
-Takana. Voitko tarkistaa? -Tiedän, mitä siellä on. Olen siellä aina.
Takana on vain lisää näitä.
-Etkö edes katso? -Marie.
-Olet kohtuuton. -Olenko? Entä hän?
-Anteeksi. -Ei se mitään.
-Oletko oikeasti hänen puolellaan? -En ole kenenkään puolella.
-Valitaan lakanat ja lähdetään. -En halua näitä vaan omani.
Tapahtuneen jälkeenkö? Sinuna en haluaisi nähdä niitä.
Et ole minä.
-Marie, ei kengät jalassa. -Ei se mitään.
-Kulta, se on uusi. -Ei se mitään.
-Marie, Ty täällä. -Tule sisään.
-Hei, Colleen. -Hei, Ty.
-Miten menee, Marie? -Hyvin. Katso, olen järjestellyt tavarat.
Marie, nouse ylös.
Tarvitsetko mitään muuta?
En, kaikki hyvin. Kiitos.
-Jos tarvitsetkin, tiedät, missä olen. -Selvä, kiitos.
-Kiitos, Ty. -Toki.
Kulta.
Miten voin auttaa? Mitä tarvitset?
-En mitään. Kaikki hyvin. -Kulta.
Sinulle tapahtui tosi iso juttu.
Haluan varmistaa, että saat tarpeeksi tukea.
Haluan järjestellä nämä tavarat.
-Etkö halua puhua siitä? -Puhun kyllä mistä vain. Haluan...
Haluan tehdä tämän.
Selvä.
-Soita, jos tarvitset jotain. -Joo, teen niin.
Hei, Judith, minä täällä. Joo, olen lähdössä hänen luotaan.
En tiedä, miten hän voi. Hän vaikutti...
En tiedä, voivan hyvin. Kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Oli outoa, että edes kävin hänen luonaan.
-Barlow. Haluan tiedot lastensuojelusta. -Joo.
-Siitä Oakdalen raiskauksen uhrista. -Selvä, hoidan sen.
LYNNWOODIN POLIISILAITOS ROBERT PARKER
Parker.
Selvä, toki.
Miten tänään menee?
Voiko tämä jäädä välillemme?
-Ei muistiinpanoja? -Tämän pitäisi pysyä salassa.
Marie ei saa kuulla tästä.
Toki, se sopii.
Rakastan häntä.
Hän oli luonani kaksi vuotta.
-Hän tuli Colleenin luota. -Kuka Colleen on?
Toinen kasvattiäiti. Marie oli Colleenin luona pari viikkoa, ennen kuin tuli tänne.
Aika lyhyt käynti.
Se oli hätätapaus. Koti, jossa Marie oli aiemmin...
Hänet oli saatava pois sieltä. Hän meni Colleenille,
mutta talo oli täynnä eikä hän voinut jäädä.
-Hän tuli luoksesi. -Niin.
Hän oli ensimmäinen kasvattilapseni.
Luulin, että saisin pikkulapsen. Hankin pinnasängynkin.
-Sitten tämä 16-vuotias ilmestyy. -Taisit yllättyä?
Se sopi. Teinit ovat ihania. Olen töissä lukiossa rehtorin kansliassa.
-Näen heitä pitkin päivää. -Ymmärrän.
Eli hänen käytöksensä ja kokemuksensa olivat minulle tuttuja.
Se taisi helpottaa asiaa.
Minulle, mutta en tiedä hänestä. Toivon niin.
Pointti on se, että hänellä on ollut rankka elämä.
Eikä vain rankat lähtökohdat.
Mutta myös jotkut kasvattikodit.
Onko hän ollut tilanteissa, joita sanoisit -
-hyväksikäytöksi? -Joskus, joo.
Se tekee hänestä mutkikkaan nuoren naisen.
Sitten tuli tämä muutto. Hän on ensi kertaa yksin.
-Kauanko muutosta on? -Noin puoli vuotta.
-Onko siirtymä ollut vaikea? -Se on muutos, joka stressaa. Eli on.
Hän on ollut vaativampi. Vähän oikuttelevampi.
Miten oikuttelevampi?
Siinä on diili, johon kuuluu hotelli ja vuokra.
Tuo on sopimatonta. Marie!
Marie.
Kulta, rauhoitu.
Riittää jo. Marie.
Hei, alas pöydältä! Marie, täällä on lapsia. Riittää!
-Alas pöydältä. Heti! -Mitä?
-Heti! -Miksi pitää...
Paljon huomionhakuista käyttäytymistä.
...onnea vaan
Kaikki hyvin.
Ja päinvastoin yliherkkää.
Kaikki normaalia tilanteen huomioiden.
-Joo, kuulostaa isolta muutokselta. -En uskonut hänen olevan valmis.
-Mutta hän halusi sitä, joten olin tukena. -Selvä.
Eilen aamulla hän soitti ja kertoi, mitä oli tapahtunut.
-Raiskaus. -Niin. Olin kauhistunut,
vihainen, harmistunut, huolissani. Kaikkea. Menin heti sinne ja...
En tiedä. Koko juttu tuntui -
väärältä.
-Väärältä, miten? -Ei oikealta.
Hänen käytöksensä ja reaktionsa. Näithän hänet.
Hän oli erillään siitä, kai.
Minusta tällaisissa jutuissa reaktioita voi olla monenlaisia.
Tiedän, usko pois.
Minulla on omaa kokemusta.
Omaa kokemusta?
Minut raiskattiin parikymppisenä. Seurustelin hänen kanssaan.
-Olen pahoillani. -Kiitos.
Yritän sanoa, että tunnen aiheen.
Ottaen huomioon hänen käytöksensä ja kaiken, juttu vain tuntui...
-Väärältä. -Ja oudot yksityiskohdat.
Hän toi siteen silmille, mutta ei köyttä. Pitelisikö kengännauha häntä?
Ja sekin, että hän pakotti kuvaan.
-Mitä siitä? -No... Hypoteettisesti.
Jos hän on oudossa tilanteessa pojan kanssa.
Ja jos hänestä on arveluttava kuva tai jos hän luulee, että sellainen on.
Sanotko, että sinusta Marie -
-keksi hyökkäyksen? -En tee johtopäätöksiä. Minä vain...
Heräsin tänään nämä ajatukset -
päässäni ja ajattelin, että teidän pitää tietää koko totuus.
Konteksti.
En olisi soittanut,
mutta puhuin Colleenille, ja hänestäkin tuntui oudolta.
-Eli te molemmat epäilette Marien tarinaa? -Emme epäile.
Ajattelin, että koska on tällainen tunne,
ehkä siitä pitäisi kertoa sinulle.
TODISTAJANLAUSUNTO
Saanko mennä?
Toki. Saatan sinut ulos.
Kysyisin yhden selventävän kysymyksen.
Lausunnossasi sanot, että yritit soittaa Connorille,
sitten soitit Judithille,
-sitten vapautit itsesi. -Niin.
-Siinä järjestyksessä. -Niin.
-Selvä, kiitos taas, Marie. -Ole hyvä.
Hän sanoi soittaneensa ensin sinulle hyökkäyksen jälkeen.
Joo, hän sanoi siitä. Tuntui pahalta.
En kuullut sitä. Puhelin on muualla, kun nukun.
-Eli olette läheisiä? -Joo.
Ystäviä vai enemmän?
Ystäviä. Deittailimme, mutta...
Harrastatteko te seksiä?
Emme.
Kun hän soitti raiskauksen aamuna, jättikö hän viestiä?
-Hän lopetti puhelun. -Saanko katsoa puhelutietojasi?
Toki.
-Tässä se on. -Kiitti.
-Koska vihdoin juttelit hänen kanssaan? -Hän soitti sinä iltana.
Kello 22.48.
Mitä hän sanoi?
-Että hänet oli raiskattu. -Kertoiko hän yksityiskohtia?
Joo, hän sanoi, että hän heräsi ja siellä oli mies veitsen kanssa.
Kuvailiko hän miestä?
Mutta kai sen raiskauksen jälkeen...
-Hän sanoi miehen lähteneen. -Sanoiko hän, mitä sitten tapahtui?
Joo, kai hän oli yhä -
sidottuna. Hän käytti puhelinta varpaillaan.
Varpaillaan?
Oletko varma?
Joo, niin hän sanoi.
Puhelimen käyttö varpailla. Sellaista ei unohtaisi, eihän?
Nämä todisteet meillä on: kengännauhat hänen kengistään, veitsi keittiöstä.
Ei merkkejä murrosta. Ei sormenjälkiä, ei ruumiinnesteitä.
Hei, etsivä, tässä on se lastensuojelun kansio.
Hienoa, kiitos.
-Onko tuo hänen? -On.
Voi veljet.
Jessus.
Marie?
Marie, mitä teet?
Asiakas tarvitsee apua.
Nuo ovat keittiöstä. Nämä ovat imureita.
-Anteeksi. Minne nämä taas kuuluvatkaan? -Unohda. Rami.
-Hei. -Marie, etsivä Parker täällä.
-Ai, hei. -Mietin, että voisimmeko tavata vielä.
Miksi?
Olenko pulassa?
-Mitä? -Hän kysyi, onko hän pulassa.
Kokemukseni mukaan, kun joku kysyy sellaista...
Niin.
Silloin yleensä on.
Menen suoraan asiaan.
Huomasin epäjohdonmukaisuuksia sinun ja todistajien lausunnoissa.
En tiedä siitä mitään.
Kävisitkö tapahtumat läpi? Kerro, miten se tapahtui.
-Taasko? -Vielä kerran.
Selvä, minä nukuin sängyssäni.
Marie, peruutatko ja kerrotko, mitä sitä ennen tapahtui?
Lastensuojelu antoi kansiosi meille.
-Miksi? -Halusimme tietää, kuka olet -
tämän raiskauksen lisäksi, ihmisenä.
Ahaa.
Olet kokenut paljon. Olet selviytyjä.
Ei isää.
Epäluotettava äiti, jolla oli ikäviä poikaystäviä.
Sijaiskoteja, jotka eivät aina olleet parempia paikkoja.
Joskus meni hyvin.
Tarkoitan, että olet selvinnyt vaikeista jutuista.
En tykkää miettiä sitä. Yritän olla niin -
onnellinen kuin voin.
-Niin onnellinen kuin mahdollista... -Ymmärrän. Auta meitä.
Tarinasi on epäjohdonmukainen.
Pelkästä soittamisesta on neljä eri versiota.
Sidottuna, vapaana, käsillä, varpailla...
-Soitin käsillä. -Miksi puhuit Connorille varpaista?
En minä...
Ehkä tein niin.
-Sanoit, että et. -Se...
-Mitä? -Minä en...
-Se on hämmentävää. -Meille myös. Emmekä ole ainoita.
Mitä tarkoitat?
Muut eivät tiedä, onko se, mitä kerroit meille raiskauksesta...
Että onko se totta.
-Kuka? -Esimerkiksi Judith.
-Sanoiko hän niin? -Ja Connorin lausunto.
-Mitä siitä? -Se ei pidä yhtä omasi kanssa.
Hän tietää, mitä kerroit hänelle.
Hän kuuli, että kerroit meille muuta. Hänenkin on vaikea uskoa sinua.
Sanoiko hän, ettei usko minua?
-En... Miksi hän sanoisi niin? -Sitten rikospaikka.
Emme löytäneet fyysisiä todisteita siitä, että asunnossasi oli sinä yönä joku muu.
-Mutta oli siellä. -Haluan tehdä yhden asian selväksi.
-Emme pidä sinua pahana ihmisenä. -Emme missään nimessä.
Enkä usko, että tämä oli loppuun asti mietitty juttu,
mutta epäjohdonmukaisuudet ja todisteiden puute huomioiden -
tästä on tulossa pulma, joka meidän on vaikea ratkaista.
Eli siis...
Kerron version, joka käy järkeen. Jooko?
Nuori nainen, joka on kokenut pahoja, asuu ensi kertaa omillaan.
Hän erosi poikaystävästään.
Hän tuntee olonsa eristetyksi ja yksinäiseksi ja saattaa -
hetken mielijohteesta keksiä jotain miettimättä sitä sen tarkemmin,
jotta saisi tarvitsemaansa huomiota.
Koska et ole saanut tarpeeksi huomiota. Ymmärrän sen.
Sinusta ei ole välitetty eikä sinua ole suojeltu,
eikä se ole sinun syysi.
Marie, kerro meille. Meidän on saatava tietää. Se on työtämme.
Pitäisikö meidän todella etsiä vapaana olevaa raiskaajaa?
Marie?
Emme voi lähteä, ennen kuin vastaat.
Sano se.
-Ei. -Raiskaajaa ei ollut?
Asuntoosi ei tullut ketään?
Ja kengännauhat ja puukko olivat sinun tekosiasi?
Selvä.
Kiitos, Marie.
-Saanko mennä? -Tarvitsemme lausunnon.
Selvä.
Koska toinen lausuntosi on jo olemassa, sinun on kirjoitettava uusi,
jossa on nämä uudet tiedot. Jooko?
Tässä. Sama juttu.
Kirjoita se, mitä meille kerroit, ja voit mennä kotiin.
Se oli siinä.
-Jessus. -Niinpä.
Onneksi huomasimme ajoissa.
Muistatko viime vuoden Kingin piirikunnan jutun?
Opiskelija ja historianopettaja?
Mies oli viikon linnassa, ennen kuin nainen myönsi keksineensä sen.
-Eikö mies haastanut oikeuteen? -Niin taisi olla.
En ihmettele.
Tuntuu pahalta.
Kuka syöttää pikkutytölle koiranruokaa?
Jos et voi huolehtia lapsesta, käytä kondomia.
-Luoja. -Yksinkertaista.
-Vaihtorahaa? -Voi jestas.
Ole hyvä.
-Millä pääset kotiin? -Voin mennä bussilla.
-Oletko varma? Voimme heittää. -Ei tarvitse.
-Saanko nämä? -Ne ovat sinun.
Odota.
Mitä tämä on? Et sanonut näin äsken.
"Näin unta, että minut raiskattiin.
Kun heräsin, se tuntui niin todelta, että uskoin sen tapahtuneen."
Marie, mitä on tekeillä?
Sanoit, ettei raiskausta ollut.
Sanoit niin.
Istu alas. No niin, istu alas.
Selitän sinulle jotain.
Meidän työtämme, minun ja etsivä Parkerin, on suojella kansalaisia.
Siinä se. Siinä kaikki. Kun olemme täällä todistajan kanssa,
voisimme yhtä hyvin olla kaduilla suojelemassa ihmisiä.
Se on osa työtä, ei siinä mitään. Teemme tätä mielellämme.
Kunhan tämä aika on arvokasta. Jos kyse on jostain aidosta.
Näin emme käytä aikaamme hyödyllisesti. Tämä on aikamme haaskausta.
-Olen aika varma, että se tapahtui. -Aika varma vai varma?
Ehkä suljin sen mielestäni.
Marie. Olet selvästi fiksu nuori nainen. Ymmärrät kai, että käsittelytapasi...
Sanot yhtä ja kirjoitat toista. Raiskaaja on olemassa ja sitten ei ole.
Se on unta tai suljit sen mielestäsi. Olet kertonut meille neljä eri versiota.
Tällä hetkellä huolimatta totuudesta -
tiedämme varmasti, että olet kertonut ainakin kolme valhetta.
Mitä sinusta pitäisi tapahtua,
jos joku -
valehtelisi tällaisesta asiasta?
Pitäisikö käydä terapiassa?
Selvä.
Selvä, mitä?
Selvä, kirjoitan lausunnon.
Marie?
Mitä sinä teet? Varo, ettet naarmuta ovea...
Odota hetki, jooko? Peruutan auton ulos.
-Anna minun auttaa. Marie. -Kuten autoit poliisin kanssa?
Mitä tarkoitat?
Mitä tarkoitat? En tiedä, mitä sinulle kerrottiin tai mitä kuulit,
mutta en tehnyt tai sanonut mitään.
-Päästä. -Kuuntele. Tämä on väärinymmärrys.
En kertonut poliisille muuta kuin taustaa sinusta.
Kerroin, missä olit ollut ja mitä olit kokenut. Siinä se.
Sanoin ehkä, että olet ollut herkkänä. Mutta se on totta.
Älä tee noin. Älä katoa. Keskustelumme on kesken.
Älä hylkää sitä. Marie.
Marie.
Voimmeko jutella?
-En valehdellut. -Mitä tarkoitat?
-Puhuin totta aluksi. -Kun sanoit, että sinut raiskattiin?
Oliko se totta?
-Miksi sanoit poliisille muuta? -En tiedä.
Olin väsynyt, ja he kiusasivat minua.
-Kiusasivat? -Niin. Kysyivät samaa kysymystä.
"Miksei tarinassa ole järkeä? Miksei sinua uskota? Onko raiskaajaa olemassa?"
Halusin mennä kotiin.
Jos raiskaaja on vapaana ja sanoit poliisille muuta,
sinun on palattava selvittämään asia.
-Mutta on mentävä töihin. -Marie. Tämä on tärkeää.
Haluatko perua lausunnon perumisesi?
-Joo. -Selvä, tehdään tämä uudestaan.
Etsivä Parker ei ole paikalla. Tämä on ylikonstaapeli Rheinhart.
Miten menee, Marie?
Peruutetaan hieman. Kerro, mikä aiheutti tämän.
Tapahtuiko eilen jotain, kun menit kotiin? Kovisteltiinko sinua, kun valehtelit?
-Ei. -Eikö?
Koska ne tyypit alakerrassa, ovatko he ohjaajiasi?
-Joo. -Joo.
He vaikuttivat ärsyyntyneiltä. Ymmärrän sen.
He käyttivät aikaa ja näkivät vaivaa luullessaan sinulle tapahtuneen kamalia.
Ja se ei ollutkaan totta.
No siis...
Muistan hänet päälläni.
Marie,
tämä on vaikeaa.
Anteeksi siitä, mutta muistutan jo tapahtuneista asioista.
Olet kertonut valehdelleesi.
Sanoit lavastaneesi todisteita. Vannoit sen. Allekirjoitit.
Sen seurauksena...
Miten voisimme uskoa sinua?
Voisin käydä valheenpaljastustestissä.
Aivan, niin voisit.
Se on mahdollista.
Mutta tiedä, että jos et läpäise sitä, sitä kutsutaan perättömäksi lausumaksi.
Se on rikos.
Eli...
Haluatko alakertaan valheenpaljastimeen? Vai haluatko vain -
selvittää tätä tilannetta täällä meidän kanssamme?
Ehkä...
Ehkä minut oli hypnotisoitu.
Tiedätkö mitä? Hyvä on, tehdään valheenpaljastustesti.
Mennään. Mutta juttu on näin, Marie.
Testiä tekevä mies ei kysy:
"Hypnotisoitiinko sinut ajattelemaan, että sinut raiskattiin?
Oliko raiskaus unta?" Hän kysyy yhden kysymyksen:
"Raiskattiinko sinut?" Siinä se.
Jos vastauksesi on valhe,
minun on pakko pidättää sinut ja viedä vankilaan.
-Miksi? -Perättömän lausuman antaminen on rikos.
Se estää tekemästä työtämme ja suojelemasta kansaa.
Siksi valvomme sitä. Siksi nostamme syytteitä.
On myös huomioitava asumistilanteesi. Ohjaajat ja apurahat ynnä muu.
Rikosrekisterimerkintä johtaisi niiden menettämiseen.
Kuten sanoin, jos haluat valheenpaljastustestiin,
olet vapaa tekemään niin.
Sinun on tiedettävä riskeistä.
Mutta päätös on sinun.
Mikä on tilanne?
Ei. Keksitty juttu.
Hän ei uskonut, että siitä tulisi näin iso juttu.
-Juttu on käsitelty. -Selvä.
-Soittakaa, jos on kysyttävää. -Joo, kiitos.
Miksi teit niin? Miksi pelottelit niin? Se on...
-Se on sairasta. Olet sairas. -Tiesit, miten pelkäisimme.
-Yritetään puhua tunteista. -Olen vihainen.
-Petetty. -Ällöttää.
Todella vihainen.
Marie, haluatko sanoa jotain?
Tuo on hullua.
-Amelia. -Ei. Pelkkä ei.
Tekstitys: Eveliina Paranko