Baserat på verkliga händelser. Våldtäktsutredningar följs
och inkluderar skildringar av sexuellt våld. Känsliga tittare varnas.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
LYNNWOODS UNGDOMSCENTER
MARKWAYS MIDDLE SCHOOL
OAKDALES UNGDOMSHEM
Här, det är vatten.
Jag tänkte koka te, men du har inget.
Kom igen, raring. Drick lite.
Här kommer hjälp.
Hej, kom in. Jag heter Judith. Jag är Maries fostermamma.
Före detta fostermamma.
Hon ringde och jag åkte hit direkt.
Jag är polisbefäl Curran.
Ja, tack. Kom in.
Tack.
Hon sitter precis här.
Marie, jag är polisbefäl Curran.
Jag är här för att hjälpa dig.
Kan du berätta vad som hände?
Jag våldtogs.
Okej.
Kan du berätta allt som hände? Allt du minns.
Okej, jag var...
Jag sov.
Vet du vad klockan var?
Det var sent.
Jag somnade inte förrän klockan 04.00.
Så du var uppe sent.
Var du ute?
Nej, jag var här.
Jag la mig tidigt, men sen ringde Connor och vi pratade...
Är Connor din vän eller pojkvän?
-En vän. -Hennes före detta pojkvän.
Hur länge pratade ni?
Några timmar.
Och du somnade.
Ja.
Vad hände sen?
Sen våldtog han mig.
Raring, du måste vara mer specifik.
Vi går tillbaka till när han stod vid din säng.
Sa han nåt?
Han sa att han skulle döda mig om jag skrek.
Jag sov när hon ringde.
-Vad heter du? -Ann.
Hon var jätteupprörd, så jag ringde 112.
Sen tog han en sak från ryggsäcken och satte på mig en ögonbindel.
Nåt annat?
Ja...
...en kondom.
Vad hände efter att han satt på ögonbindeln?
Han band mina händer.
Nej...
...först band han mina händer.
Med vadå?
Skosnören.
Också från ryggsäcken?
Nej, de var mina.
Vad hände efter det?
Och sen?
Penetrerade han dig även analt?
Penetrerade han dig med penisen eller fingrarna?
Inte med fingrarna.
När det var över, vad hände då?
Han la nåt på magen och tog en bild på det.
Hade du fortfarande ögonbindel?
Hur visste du att han tog en bild?
För det blixtrade.
Han sa att om jag sa nåt skulle han lägga upp bilden på nätet.
Sa han nåt annat?
Ja, han sa att det inte var lika bra som han föreställt sig.
Kan du ge mig en fysisk beskrivning av honom?
-Han hade en mask, så... -Allt som du minns hjälper.
Var han kort, lång?
Lång.
Ras?
-Vit. -Ögonfärg?
Jag vet inte...
...ljusa, typ, inte...
...bruna.
Han hade en grå tröja.
Ursäkta mig.
Vad försiggår?
Bor du här?
Jag jobbar därinne.
Gå in.
MARIE ADLER
Det är Maries.
-Jag hjälpte henne att köpa den. Hon... -Rör den inte. Ursäkta.
-Ursäkta. -Jag är hennes behandlingsassistent.
Är du okej?
Kom hit.
Jag är så ledsen att det hände.
Jag är så ledsen.
-Hej, Judith. -Hej, Becca.
Vad har vi?
Sir, jag fick ett uttalande från brottsoffret.
Hon är chockad.
Hej, Marie, jag är kriminalpolis Parker. Det är Pruitt.
Vi sköter utredningen.
Jag vet att det är svårt, men jag måste ställa några frågor.
Jag sa allt till honom.
-Polisbefäl Curran. -Bra. Curran är en bra polis.
Men jag är ansvarig, så jag måste höra vad som hände direkt från dig.
Okej?
-Okej. -Mina kollegor måste samla
bevis till brottslabbet.
Är det okej?
Okej.
Vi börjar från början.
Vad gjorde du igår kväll innan det här hände?
Jag sov.
Och innan det?
Jag pratade i telefon.
Hej då.
Om du skriker, dödar jag dig.
Ursäkta att jag stör.
Kom ögonbindeln och kondomen från hans ryggsäck,
men skosnörena och kniven var dina?
Okej. Hur länge pågick övergreppet?
Jag vet inte.
Vad hände när det var över?
Han gick.
Tack, Marie.
Jag måste ställa fler frågor på stationen senare.
Men nu måste du åka till sjukhuset.
De måste undersöka dig. Ta med byteskläder.
Ursäkta, damen. Du kan inte röra det nu.
Säg till utredarna vad de ska hämta.
BEVIS
Okej, vänd dig om.
Förlåt, jag är nästan klar.
Igen? Jag berättade redan det för polisen.
Två poliser.
Jag vet, jag är ledsen.
Vi behöver det för vår journal.
Jag sov.
Inga tecken på inbrott.
Hon måste ha lämnat dörren olåst.
Troligen skjutdörren.
Kroppsvätskor?
Insamlade två små fläckar från lakanen. Hittade även hår på golvet.
Fingeravtryck?
Två ofullständiga fingeravtryck från skjutdörren.
Inte tillräckligt för identifikation.
Vad sa grannarna?
Vi knackar på dörrar. Inget, än så länge.
Du borde gå.
-Jag vill inte lämna dig, raring. -Nej, gå.
Det suger när ingen hämtar en från skolan.
Tja...
Okej.
Jag hör av mig snart.
Det blir totalt 12 svabbar.
Fyra från vaginan, fyra från rektum, fyra från mellangården.
Jag ska använda ett spekulum för att insamla vaginalt sekret.
Har du haft samlag i samförstånd under de senaste 72 timmarna?
Då så.
Nu ska jag stryka på ett färgämne på ditt könsorgan.
Det visar skillnaden mellan frisk vävnad och skadad vävnad.
Inte än. Nästan klar.
En sak till.
Din underskrift här och här.
Tack, det här är antibiotika ifall du fått nån könssjukdom.
Fyra piller, ta alla samtidigt med vatten.
Det är ditt dagen-efter-piller. Bara ett, också med vatten.
Om du erfar nåt av följande:
kraftig blödning, flytningar, andnöd, svårt att svälja,
nässelfeber, självmordstankar,
skrev jag ett nummer där med dina instruktioner.
Hej, Marie. Hur mår du?
Jag har huvudvärk.
Jag är ledsen.
Jag ska se till att du kan gå så fort jag kan.
Jag vill bara gå igenom händelsen en gång till.
Men jag har redan sagt allt.
Jag vet, det är svårt.
Många gånger avslöjas nya detaljer när offret pratar om brottet.
Ibland viktiga detaljer.
Jag vill hitta honom.
Jag vill bestraffa honom för det han gjorde.
Jag vill se till så att han inte gör det igen.
Så... jag behöver alla detaljer jag kan få.
Vi börjar från början.
Innan övergreppet.
Det var sent. Jag hade lagt mig. Jag pratade med Connor.
Jag somnade runt fyratiden.
Skriker du, dödar jag dig.
Kan du beskriva hans röst?
Jag vet inte... normal.
Ingen brytning eller särskilda särdrag?
Nej, bara en röst.
Okej.
Vad hände sen?
Vänta. Sa du munktröja eller tröja?
Munktröja.
Är du säker?
Jag menar... ja.
Okej.
Och själva övergreppet.
Penetrerade han dig vaginalt, analt, eller både och?
Vaginalt.
Vänta lite.
Fem minuter?
Cirka, ja.
Okej.
Och efter det?
Han gick.
-På en gång? -Nej, inte på en gång.
Han tog av ögonbindeln och packade ner sina saker.
Ögonbindeln och kondomen,
men han lämnade kniven och skosnörena.
Sen gick han.
Vad gjorde du då?
Så du ringde grannen efter att du hade pratat med Judith?
Ja.
Varför ringde du henne?
Vad?
Jag undrar varför du också ringde Amelia.
För hon är min vän.
Okej.
Okej, bara två saker till.
Det är en medicinsk överlåtelse.
Genom att underteckna ger du oss åtkomst till information
från undersökningen på Snohomish.
Det är ett vittnesmål.
Jag vill att du skriver ner vad du berättade för mig.
Vad i...
Alltihop?
Ja, med dina egna ord.
Sir, min...
Förlåt, jag är jättetrött och jag har världens huvudvärk.
Okej.
Skriv under det medicinska överlåtandet nu.
Ta med dig vittnesmålet hem.
Fyll i det under de kommande dagarna
och ge det till mig.
Okej.
Jag är ledsen.
Vi är alla här för din skull.
Det är jätteviktigt att låsa dörrarna.
Ni måste låsa dem.
Och era fönster.
Det måste ni.
Se till att ni är trygga.
Du kan stanna så länge du vill.
Ty sa att jag troligen får en ny lägenhet imorgon.
Så snart?
Jag gillar att ha dig som rumskamrat.
-Ringer du Connor? -Nej, min fostermamma.
Inte hon som var här. En annan, Colleen.
Hur många hade du?
Typ... en miljon.
Colleen var bra.
Hej.
Det är jag.
Hur mår hon?
Hon blev våldtagen.
Igår kväll i sin lägenhet. Nån kille bröt sig in.
Herregud! Allvarligt?
Hur mår hon? Är hon skadad?
CONNOR
Hej.
Inte bra.
STADEN LYNNWOOD
Herregud. Raring, jag är så ledsen.
Ingen fara.
Jag menade inte att skrämma dig. Det var inte låst.
Nej, ingen fara.
Jag bara...
Jag tar bara lite saker till övervåningen.
-Fick du en ny lägenhet? -Så...
Ja.
Ja, på övervåningen.
Vad bra.
Ja.
Vänta lite.
Kom hit.
Hur mår du?
Okej.
Det är okej att inte vara okej.
Jag vet, jag bara...
Jag måste packa och jag fick låna alla de lådorna av Ty,
och han behöver dem i eftermiddag, så...
Jag försöker skynda mig.
Marie!
Marie! Ta det lugnt!
Vilket gillar du?
Jag letar efter de jag hade.
De var precis här.
De kanske inte har dem längre.
Hej, ursäkta mig.
Vet du var de gröna lakanen med prästkragarna är?
De var här förut.
Det här är allt vi har.
Ni hade hur många som helst för tre månader sen.
Kan du kolla på lagret?
Hon sa att allt är i affären.
-Det stämmer. -Det brukar de säga i min affär,
men ibland finns det saker kvar.
Inte tillräckligt många, så butikschefen lägger dem på lagret.
Vi gör inte det.
-Välj andra lakan. -Jag vill inte ha andra lakan.
-Jag vill ha de jag hade. -De har inte dem.
Kanske.
-Kolla på lagret. -Jag vet vad som finns där.
Jag är där hela tiden.
Det som finns där är det som finns här.
-Ska du inte ens titta? -Marie.
Du är oresonlig.
Är jag?
Hon då?
-Ursäkta. -Det är okej.
Tar du hennes sida nu?
Jag tar ingens sida.
Låt oss välja lakan och gå.
Jag vill inte ha dem, jag vill ha mina lakan.
Efter det som hände? Jag skulle aldrig vilja se dem igen.
Du är inte jag!
Marie, ta av dig skorna.
Det är okej.
De är sprillans nya.
Det är okej.
Marie? Det är Ty.
Kom in.
-Hej, Colleen. -Hej, Ty.
Hur mår du, Marie?
Bra.
Titta, jag har flyttat in.
Marie, upp ur sängen.
Behöver du nåt annat nu?
Nej, det är bra.
Tack.
Om du ändrar dig vet du var jag finns.
Okej. Coolt. Tack.
-Tack, Ty. -Absolut.
Marie.
Raring.
Vad kan jag göra? Vad behöver du?
Inget.
Raring.
Det som hände dig är allvarligt.
Jag vill vara säker på att du får det stöd du behöver.
Jag vill bara lägga undan allt.
-Vill du inte prata om det? -Jag kan prata om allt. Jag vill bara...
...få det här gjort.
Okej.
-Ring om du behöver nåt, okej? -Okej, det ska jag.
Hej, Judith. Det är jag.
Ja, jag lämnar hennes ställe nu.
Ärligt talat vet jag inte hur hon mår.
Hon verkade...
Jag vet inte, okej.
Som om inget hade hänt.
Att det var konstigt att jag ens besökte henne.
-Barlow. Ge mig en kopia av IFO-journalen. -Visst.
För våldtäktsoffret på Oakdale.
Det fixar jag.
LYNNWOODS POLISSTATION ROBERT PARKER
Parker.
Javisst.
Hur mår du idag?
Är det okej om det stannar oss emellan?
-Ska jag inte anteckna? -Jag föredrar att det är konfidentiellt.
Jag vill inte att Marie får veta det.
Javisst, det kan jag göra.
Jag älskar henne.
Hon bodde hos mig de sista två åren.
-Hon kom hit från Colleen. -Vem är Colleen?
En annan fostermamma.
Marie var hos Colleen några veckor innan hon kom till mig.
Är inte det en ganska kort tid?
Det var en nödsituation. Hemmet Marie var i innan var, tja...
De fick ta henne därifrån. Hon åkte till Colleen,
men hon hade inte plats och kunde inte behålla henne.
-Så hon kom till dig. -Ja.
Hon var mitt första fosterbarn.
Jag trodde de skulle ge mig en bebis. Jag hade en barnsäng och allt.
Sen dök en 16-åring upp.
-Det var nog en överraskning? -Det var okej. Jag älskar tonåringar.
Jag jobbar på ett high school på rektorns kontor, så...
...jag ser många av dem hela dagen.
Jag förstår.
Så... de beteenden hon hade var ganska välbekanta.
Det måste ha gjort det lättare.
För mig, men kanske inte för henne.
Jag hoppas det.
Det jag vill säga är att hon har haft ett tufft liv.
Och inte bara i sitt eget hem. Men...
...i vissa fosterhem också.
Har hon varit i situationer som är...
...kränkande?
Vissa, ja.
Och det skapar en väldigt komplicerad ung kvinna.
Lägg till flytten, hon bor själv för första gången.
När flyttade hon ut?
För cirka sex månader sen.
Och övergången har varit svår?
Det är en förändring och det är stressigt. Så, ja.
Hon har varit mer behövande. Och har haft fler utbrott.
Hur då?
De har en rabatt med hotellet och hyran.
Det är opassande. Marie!
Marie!
Raring, ta det lugnt.
Det räcker nu, Marie.
Marie.
Ner från bordet! Marie!
Marie, det finns barn här. Sluta nu!
-Gå ner från bordet nu! -Vad?
-Genast! -Varför...
En massa, vad jag kallar för, "titta på mig"-beteenden.
...har den äran till dig
Det är okej.
Och väldigt överkänslig.
Allt är normalt, efter det som hänt.
Ja, det låter som en stor förändring.
Jag tror inte hon var redo.
-Men hon insisterade, så jag stödde henne. -Ja.
Igår morse ringde hon och berättade vad som hade hänt.
-Våldtäkten. -Ja.
Jag var så förfärad,
arg, upprörd, oroad.
Allt det.
Jag åkte dit direkt och...
Jag vet inte. Allt kändes så...
...konstigt.
Hur då konstigt?
Det stämde inte.
Hur hon agerade och reagerade. Du såg henne.
Hon var likgiltig, antar jag.
Det finns en rad olika reaktioner på en sån här sak.
Jag vet, tro mig.
Jag har min egen erfarenhet av det.
Din egen erfarenhet?
Jag våldtogs i 20-årsåldern
av en kille jag dejtade.
-Jag är ledsen. -Tack.
Jag vet hur det är.
Och hur hon agerade och allt annat, jag vet inte, det kändes...
-Konstigt. -Och sen de konstiga detaljerna.
Han tog med en ögonbindel men inget att binda henne med.
Kan ett skosnöre ens hålla?
Och det där med att han tog en bild.
-Vad är det med det? -Tja...
Rent hypotetiskt...
Låt oss säga att hon varit med en kille.
Det finns en komprometterande bild på nätet, eller hon tror att det gör det.
Menar du att...
...du tror att Marie...
-...hittade på våldtäkten? -Jag drar inga förhastade slutsatser.
Jag bara...
Jag vaknade i morse med allt det här som snurrade runt i huvudet,
och jag tyckte att ni borde ha hela bilden klar för er.
Omständigheterna.
Jag tänkte inte ringa,
men pratade sen med Colleen som också tyckte det var konstigt.
Så ni båda tvivlar på Maries berättelse?
Vi tvivlar inte.
Jag tänkte, eftersom jag hade den här känslan...
...att jag var skyldig att delge den med dig.
VITTNESMÅL
Kan jag gå nu?
Javisst. Jag följer dig ut.
Låt mig fråga en sak, så jag förstår det rätt.
I ditt vittnesmål skrev du att du försökte ringa Connor,
ringde sen Judith...
...och lösgjorde dig.
Ja.
-I den ordningsföljden. -Ja.
Okej. Tack igen, Marie.
Ingen orsak.
Hon sa att hon ringde dig först efter angreppet.
Ja, hon sa det. Jag kände mig hemsk.
Jag hörde inget. Jag har inte telefonen i rummet när jag sover.
-Så ni står varann nära? -Ja.
Vänner, mer än vänner?
Vänner.
Vi brukade dejta, men...
Är ni två sexuellt aktiva?
Nej, inte nu... Nej.
Lämnade hon ett meddelande då hon ringde?
-Hon la på. -Kan jag bekräfta det på din ringlogg?
Javisst.
Här är det.
Tack.
När pratade du med henne sen?
Hon ringde samma kväll.
Klockan 22.48.
Vad sa hon?
Att hon våldtagits.
Sa hon nåt specifikt?
Ja, att hon vaknade
och att en man var där med en kniv.
Beskrev hon honom?
Nej.
Men jag antar att efter...
...våldtäkten...
Hon sa att han hade gått.
Sa hon vad som hände efter det?
Ja, jag antar att hon fortfarande var...
...fastbunden.
Så hon ringde med tårna.
Med tårna?
Är du säker på det?
Ja, det var vad hon sa.
Ringa med tårna.
Inte en detalj som man lätt glömmer.
De konkreta bevisen vi har är:
skosnörena är hennes, kniven är från köket.
Och inget inbrott. Inga identifierbara fingeravtryck. Ingen kroppsvätska.
Hej, kommissarien, dossiern från Socialnämnden.
Bra, tack.
Är det hennes?
Ja.
Jösses.
Herregud.
Marie?
Marie! Vad gör du?
En kund behöver hjälp.
Det är köksgeråd. De är dammsugare.
Förlåt. Var ska jag ställa dem nu igen?
Glöm det.
Rami.
Hallå.
Marie, det är kriminalpolis Parker.
Åh, hej.
Jag undrar om vi kan träffas igen?
Varför det?
Ligger jag illa till?
Vad är det?
Hon frågade om hon låg illa till.
Enligt min erfarenhet, om nån frågar: "Ligger jag illa till?"
Ja.
Så gör de oftast det.
Okej, jag ska gå rakt på sak.
Jag hittade några motsägelser i dina och vittnenas utsagor.
Jag vet inget om det.
Låt oss gå igenom det igen. Berätta exakt hur våldtäkten gick till.
-Igen? -En gång till, ja.
Okej, jag...
...sov i sängen.
Jag vill backa tillbaka lite och prata om vad som hände innan det.
IFO gav oss din dossier.
-Varför det? -Vi ville få en tydlig bild av vem du är,
utöver våldtäkten,
som person.
Åh.
Du har gått igenom mycket.
Du ger inte upp lätt, eller hur?
Ingen pappa.
En opålitlig mamma med en ganska otrevlig pojkvän.
Sen fosterhem, som säkert inte var bättre alla gånger.
Ibland var de bra.
Det jag menar är att du har gått igenom svåra saker.
Jag vill inte tänka på det. Jag försöker bara vara så...
...lycklig som jag kan vara, så...
Jag förstår det. Så hjälp oss.
Det finns motsägelser i din berättelse.
Vi har fyra olika versioner för samtalet du ringde.
Bunden, inte bunden, med händerna, med tårna...
-Jag ringde med händerna. -Varför sa Connor tårna?
Jag vet inte...
Jag kanske gjorde det.
-Du sa att du inte gjorde det. -Det är...
Vad?
Jag vet inte...
Det är förvirrande.
För oss också.
Och vi är inte de enda.
Vad menar du?
Det finns andra som inte vet om det du berättade om
våldtäkten...
...är sant.
-Vilka då? -Judith, till exempel.
Sa hon det?
Och Connors uttalande.
-Vad är det med det? -Det motsäger också ditt.
Han vet versionen du berättade för honom.
Sen fick han veta att du inte sa det till oss.
Det gör det svårt för honom att tro dig också.
Sa han att han inte trodde på mig?
Varför skulle han säga det?
Och sen brottsplatsen. Vi hittade inget som bevisar
att det var nån annan i din lägenhet.
Men det var det.
Marie, jag vill att du ska veta en sak.
-Vi tror inte att du är en dålig person. -Absolut inte.
Och jag tror inte att du planerade det,
men på grund av motsägelserna i din berättelse och avsaknaden av bevis,
börjar det bli ett pussel som är svårt för oss att lösa.
Precis, så...
Jag ska berätta en version som stämmer in bra.
Okej?
En ung kvinna som varit med om mycket hemska saker bor själv för första gången.
Hon har precis gjort slut med pojkvännen. Hon känner sig isolerad, ensam,
och som kanske... i ögonblickets ingivelse,
hittade på nåt utan att tänka igenom det,
så att hon skulle få den uppmärksamhet hon behöver.
Du har inte fått mycket uppmärksamhet i ditt liv. Jag ser det.
Du har inte omhändertagits eller skyddats och...
...det är inte ditt fel.
Så, Marie...
...berätta för oss. Vi måste veta.
Det är vårt jobb.
Finns det verkligen en våldtäktsman som vi borde söka efter?
Marie?
Vi kan inte gå förrän vi får ett svar.
Säg det.
Nej.
Var det ingen våldtäktsman?
Ingen som kom in i din lägenhet?
Och...
...du hittade på det med skosnörena och kniven?
Okej.
Tack, Marie.
Kan jag gå nu?
Vi behöver ett uttalande.
Okej.
Eftersom det redan är i dossiern måste du skriva ett nytt,
med denna nya information.
Okej?
Här. Samma sak. Skriv ned vad du precis berättade,
och sen kan du gå hem.
Det var det det.
Herregud.
Ja.
Jag är glad att vi upptäckte det tidigt.
Minns du fallet i King County förra året?
Collegestudenten och historieläraren?
Han satt en vecka i fängelse innan hon erkände att hon ljugit.
Stämde inte han henne?
Jag tror det, ja.
Det kan jag förstå.
Jag tycker synd om henne.
Herregud, mata en liten flicka med hundmat. Vem gör det?
Kan du inte ta hand om ett barn, använd kondom.
Herregud.
Lätt.
Växel?
Herregud.
Varsågod.
Skjutsar nån dig hem?
Jag kan ta bussen.
Säkert? Vi kan skjutsa dig.
Ingen fara.
-Får jag de här? -Ja, de är dina.
Vänta.
Vad är det här?
Det sa du inte nyss.
"Jag drömde att jag våldtogs.
När jag vaknade kändes det så verkligt att jag trodde att det hade hänt."
Marie,
vad är det med dig?
Du sa att ingen våldtäkt skedde.
Du sa det precis.
Sätt dig.
Kom igen, sätt dig igen.
Låt mig förklara nåt.
Våra jobb, mitt och kriminalinspektör Parkers...
...är att skydda allmänheten.
Det är vad vi ska göra.
Tiden härinne med ett vittne...
...är tid som vi kan vara ute på gatan
och skydda människor.
Det är en del av jobbet och vi är glada att göra det.
Så länge tiden härinne är värdefull.
Om det handlar om nåt verkligt.
Det här är inte värt vår tid.
Det här är slöseri med vår tid.
-Jag är ganska säker på att det hände. -Ganska säker eller säker?
Jag kanske blockerade det.
Marie.
Du är uppenbart en smart ung kvinna.
Men du måste förstå, det sätt du hanterar det här på...
Du säger en sak, men skriver en annan.
Det var en våldtäktsman, det var ingen.
Det är en dröm, det är en blackout.
Du har berättat fyra olika versioner.
I det här skedet, vad än sanningen är,
så vet vi bestämt en sak, att du har sagt minst tre lögner.
Vad tycker du ska hända...
...nån som...
...ljuger om nåt sånt här?
Ska jag börja i samtalsterapi?
Okej.
Okej, vadå?
Okej, jag skriver uttalandet nu.
Marie?
Vad gör du?
Var försiktig! Du repar dörr...
Vänta lite.
Jag backar ut bilen.
Låt mig hjälpa dig.
-Marie. -Som du hjälpte mig med polisen?
Vad betyder det?
Jag vet inte vad de sa,
men jag gjorde inget eller sa nåt.
-Släpp. -Lyssna.
Det låter som ett missförstånd.
Jag berättade inget, förutom lite om din bakgrund.
Jag sa var du har varit och vad du gått igenom.
Det är allt.
Kanske att du har varit känslig på sistone.
Men det har du varit.
Nej, gör inte det.
Försvinn inte nu. Vi har en diskussion här.
Strunta inte bara i den.
Marie!
Marie.
Kan vi prata lite?
Jag ljög inte.
Vad menar du?
-Jag sa sanningen första gången. -När du sa att du våldtagits?
Var det sant?
-Varför sa du att det inte var det? -Jag vet inte.
Jag var jättetrött och de plågade mig.
-Plåga? -Ja.
Frågade samma fråga om och om igen. "Varför stämmer inte din berättelse?
Varför tror inte folk dig? Finns det en våldtäktsman?"
Jag ville bara gå hem.
Finns det en våldtäktsman därute och du sa att det inte gör det,
måste du gå tillbaka och reda ut det, nu.
-Men jag måste jobba. -Marie.
Det här är viktigt.
Du vill ta tillbaka ditt uttalande.
Ja.
Okej, då gör vi det igen.
Kriminalpolis Parker är inte här idag.
-Det här är polisinspektör Rheinhart. -Hur mår du, Marie?
Låt oss backa tillbaka lite.
Säg varför du ändrade dig.
Hände nåt igår kväll när du kom hem?
Fick du skäll för att du ljög?
-Nej. -Verkligen?
Är de där nere dina behandlingsassistenter?
-Ja. -Ja.
De verkade arga.
Jag förstår det.
De la ner all denna tid och energi och trodde att det här hemska hade hänt
och fick reda på att det inte gjorde det. Jag menar...
Jag minns honom ovanpå mig.
Marie...
Jag vet att det är svårt och jag är ledsen,
men jag måste påminna dig om vad som redan hänt.
Du sa redan att du ljög.
Du sa redan att du planterade bevis.
Du svor på det. Du undertecknade.
Med avseende på det...
...hur ska vi kunna tro dig nu?
Jag kan göra ett lögndetektortest.
Ja, det stämmer,
det kan du.
Det är en möjlighet.
Men du ska veta att om du inte klarar det
så kallas det för falsk tillvitelse.
Det är ett brott.
Så...
Vill du gå ner till polygrafen? Eller vill du bara...
...reda ut allt här med oss?
Kanske...
Jag kanske var...
...hypnotiserad.
Vet du vad? Låt oss göra lögndetektortestet.
Kom, så går vi. Men saken är den, Marie...
...han som sköter den...
...kommer inte att fråga:
"Hypnotiserades du att tro att du blev våldtagen?
Drömde du om våldtäkten?"
Han kommer att ställa en fråga.
"Blev du våldtagen?"
Det är allt.
Och om det visar sig att du ljuger
måste jag häkta dig
och sätta dig i fängelse.
Varför det?
Falsk tillvitelse är ett brott av en anledning.
Det hindrar oss att göra vårt jobb och skydda allmänheten.
Därför upprätthåller vi lagen. Därför väcker vi åtal.
Din boendesituation med behandlingsassistenter och arvoden,
förlorar du inte det om du har begått ett brott?
Men som jag sa, vill du göra ett lögndetektortest
får du göra det.
Men tänk på riskerna.
Men, ja...
...beslutet är ditt.
Så, hur låg det till?
Nej.
Bara påhitt.
Hon trodde inte att det skulle bli en så stor sak av det.
-Vi lägger ner fallet. -Ja.
Ring om ni har några frågor.
Ja, tack.
Varför skrämde du oss så där? Det är...
Det är sjukt.
-Du är sjuk. -Du visste hur rädda vi skulle bli.
Hörni, uttryck era känslor.
Jag är arg.
-Sviken. -Äcklad.
Jättearg.
Marie, vill du säga nåt?
Det är helt sjukt.
-Amelia. -Nej.
Okej? Nej.
Undertexter: Irene Peet