EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hej. Jeg har vist et problem. Vil du hente mig?
Find selv hjem næste gang.
Jeg var i pyjamas.
LYNNWOOD POLITI POLITIRAPPORT
SAGENS STATUS: AKTIV - LUK
SKAL SAGEN LUKKES?
SAG L241-007R ER LUKKET.
Politiet har intet oplyst om kvinden,
kun at hendes historie om at være blevet voldtaget i dette hus
af en maskeret mand, var opdigtet,
det pure opspind.
Mange beboere i Oakdale Startboliger
er med i Rise Up-programmet,
som hjælper unge med overgangen til...
Kriminalassistent Parker.
Hej, Tom Diefenbach fra erstatningsnævnet.
-Hej, hvordan går det? -Godt. Jeg prøver at komme ajour.
Jeg har en voldtægtssag fra den 11.
Sag nummer L241-007R.
Vil du sende rapporten, så jeg kan se, hvad offeret er berettiget til?
Glem det. Ingen.
Vi dækker mere end hospitalsudgifter nu.
Vi dækker psykologhjælp, tabt arbejdsfortjeneste.
Ikke denne gang, det var fup. Hun fandt på det.
-Hvad? -Ja, løgn og opdigtning.
Vi har lukket den. Jeg har ændret status.
Den bør forsvinde fra din liste om en times tid.
-Hvad skete der? -Alt.
Det var spild af tid og kræfter. Det er pisseirriterende.
Det er klart.
Men en voldtægt færre er en god ting, ikke?
-Hvad siger ilten? -92, men ingen åndenød.
-Hun er bare snottet. -Brug sprayen.
Skat, hun er bare forkølet. Hun skal sove, så hun kan bekæmpe den.
Vogn 12, modtager du?
Okay, en time til, og så sprayen.
-Ja, frue. -Jeg mener det.
Jeg sagde ja.
-Pas dit job. Jeg klarer det. -Okay, hej.
Her er 12.
Du har en voldtægt i Blackhill-komplekset, Davis 1103.
Nummer 1103, David, Adam, Victor, Ida, Sam.
Modtaget, er på vej.
Hej, hvad har vi?
Indbrud og voldtægt i lejlighed B-4.
Skete i morges, anmeldt kl. 12.
Offeret er Amber Stevenson. 22 år gammel.
Hvor er hun?
Hun var her lige.
Glem det.
Amber?
-Åh. -Hej. Kriminalassistent Karen Duvall.
Hej. Alt vel?
Fint. Hvordan har du det?
Har du fysiske skader? Vil du tilses af en redder?
Nej, de har tjekket mig.
Sig til, hvis du ændrer mening. Smerter kan komme snigende.
De er lige her. Og de er her for dig.
Okay.
Hvis det er i orden, vil jeg spørge om noget.
Fint.
Her er mange mennesker. Skal vi tale sammen i bilen?
-Ja, det er fint. -Godt. Jeg holder lige her.
Tak.
Går det? Sidder du godt?
Ja, helt fint.
Amber, al forskning viser, at jo før et offer taler om forbrydelsen,
jo bedre husker han eller hun, så...
...hvis det er i okay, vil jeg gerne i gang.
Det er i orden. Hvor skal jeg starte?
Først lidt om dig.
Bor du i den ejendom?
Ja, i lejlighed B-4.
-Hvor længe har du boet der? -Tre måneder.
Jeg flyttede, fordi jeg går på Tabor College.
Hvad studerer du?
-Datalogi. -Smart. Der er masser af arbejde.
-Hvor kommer du fra? -Chicago.
-Savner du det? -Ja, men her er også rart.
-Bor du der alene? -Ja.
Okay.
Angående i dag.
Kriminalassistent Wilson sagde, at overgrebet fandt sted i morges?
Tidligt.
Og før overgrebet. Vil du fortælle, hvor du var, og hvad du lavede?
Jeg sov. Jeg var længe oppe.
Min kæreste fra Chicago besøgte mig og rejste i går.
Jeg bliver længe oppe, når han rejser. Pludselig kan jeg ikke sove uden ham.
Det forstår jeg godt. Hvad hedder din kæreste?
Eric. Eric Llewyn.
Har du fortalt ham det?
Jeg har ikke sagt det til nogen.
-Ingen forældre? Ingen venner? -Bare dig.
Og så alarmcentralen.
Er det underligt?
-Nej. -Sagen er,
at Eric er meget beskyttende. Så snart jeg fortæller ham det, vil han...
Du behøver ikke at forklare dig overfor mig.
Hvem du vælger at sige det til og hvornår,
er helt op til dig.
Det skal du vide.
Okay.
Du lå altså og sov?
-I sengen? På sofaen? -I min seng.
Okay.
Og hvad så?
COLORADOS EFTERFORSKNINGSBUREAU
Der gik en fyr rundt i bebyggelsen i går.
Tætbygget, cowboystøvler. Har aldrig set ham før.
Her bor en suspekt type.
Han går med pandelampe.
-Hvordan er døren? -Spinkel.
-Jeg tænker på, om jeg har glemt noget. -Giv dig god tid.
Ja. Nej, jeg...
Det var vist det hele.
-Da han var væk, hvad gjorde du så? -Jeg ringede 911.
-Selvom han sagde, du ikke måtte? -Ja, selvfølgelig.
-Ved du, hvad klokken var, sådan cirka? -12.32.
Jeg så efter. Jeg gik du fra, det var vigtigt.
Ja, det er det.
Det er til stor hjælp, Amber.
Alle de detaljer, giver mig meget at arbejde med.
-Tak. -Det var så lidt.
Jeg vil tale med dig om fysiske beviser.
Enhver voldtægt har tre gerningssteder.
Stedet for overgrebet, gerningsmandens krop
og offerets krop.
De kan alle give vigtige oplysninger.
Hospitalet vil foretage en grundig undersøgelse af din krop.
Men er det i orden,
at jeg indsamler dna-materiale fra dit ansigt nu?
Ja.
Men han tvang mig jo til at gå i bad og vaske ansigtet.
Det forstår jeg, men jeg vil gerne tjekke.
Okay.
Det var det. Tak.
Jeg vil bede dig om én ting til.
Kriminalassistent.
Alt, du husker, han rørte ved. Alt, han kan have rørt ved.
Hvad som helst.
Okay. Men han havde som sagt handsker på.
Hvis han har brugt handskerne før, kan der sidde dna på, som kan afsættes.
Dørhåndtagene, helt sikkert.
Er tjekket.
Han tissede et par gange, så
grebet til at skylle ud med. Jeg ved ikke, om han rørte ved sædet.
-Ryger du? -Nej.
Det vattæppe.
Rørte han ved det?
Ja.
Jeg frøs. Han lagde det over mig.
-Undskyld, det glemte jeg før. -Helt okay. Derfor er vi her.
-Hvornår under forløbet gjorde han det? -Det var nok midtvejs.
Han så, jeg frøs.
Han dækkede dig til,
-så du kunne holde varmen? -Ja, og...
...han sagde, jeg skulle lægge en stang bag skydedøren,
så det ikke skete igen.
Han sagde: "Du bør passe bedre på dig selv."
Han havde ret.
Jeg kender sygeplejerskerne. De er gode. Veluddannede. Respektfulde.
Okay.
Men det er en langvarig undersøgelse,
og de skal undersøge hver en millimeter, både ind- og udvendigt.
-Det forstår jeg. -Gå bare ind.
Jeg kan ikke blive. Jeg må tilbage til efterforskningen.
Er der en ven, du vil ringe til?
-Ikke lige nu. -Okay.
Så bliver der bare postyr.
Du behøver ikke retfærdiggøre dine beslutninger.
Det ved jeg. Jeg har venner.
Jeg har bare ikke lyst til at tale med dem endnu.
Det forstår jeg godt.
En rådgiver bliver hos dig under hele undersøgelsen.
Hun er fremragende.
Hvis du beslutter, du vil ringe til nogen,
-så sig det til hende. -Okay.
Der er bare én ting til.
-Om ham fyren. -Hvad er det?
Han sagde, det var hans første voldtægt, men det tror jeg ikke.
Han har gjort det før.
RITE AID APOTEK
Vil en medarbejder komme til 29-E?
Pænt af dig at komme.
Jeg ved det. Jeg er ked af det.
Jeg...
Jeg kunne ikke komme ud. Døren var i stykker.
Dørhåndtaget. Jeg flyttede ind i går. Jeg har byttet lejlighed og...
...det var gået i stykker. Så jeg...
...var spærret inde og måtte tilkalde viceværten, det var noget rod.
-Undskyld. -Arbejdsdagen starter kl. 8.
Hvis du fremover ikke kan møde til tiden, så bliv væk.
Okay.
Er her selvbetjening, eller hvad?
Undskyld. Nu skal jeg.
Bare én, tak.
Ja.
Skal du ikke bruge den?
Tak.
Vil De have en smagsprøve fra vores nye elektriske hibachi?
-Hvordan ser det ud? -Pisserent.
Han vidste alt.
Hvilke timer, hun havde. Numrene på hendes bil og pas.
Han vidste, hun taler med sit spejlbillede før sengetid.
Han iagttog hende.
Ofte.
-Har du et skoaftryk? -Kun af hælen.
Jorden er blød. Stabiliser med hårspray, før du laver afstøbningen.
Det skal jeg nok.
-Han har brudt ind her før. -Hvor ved du det fra?
Hun mistede et hårbånd for et par uger siden.
Hun var sikker på, det lå i en skuffe.
Da hun ville tage det,
var det der ikke.
Hun troede, hun havde forlagt det.
Da den her prøvelse så startede, gæt så, hvad fyren tog op af sin rygsæk.
-Hold da op. -Han bandt hende med det.
Hendes hårbånd. Han medbragte det til formålet.
Det er sgu sygt.
Ja, det er.
Folkene trænger til en pause.
-Skal vi holde tissepause? -Nej, fortsæt.
Han voldtog hende i fire timer.
Truede med en pistol.
Hun mente, hendes bedste chance var at holde en samtale i gang.
Så hun stillede interesserede spørgsmål om ham.
-Sikken åndsnærværelse. -Hvad fik hun at vide?
Han taler fire sprog.
Han har været i udlandet.
Korea, Thailand,
Filippinerne.
Militærmand.
Måske, ja.
Han fremlagde sin teori om menneskeheden.
Enhver mand er enten ulv eller lejemorder. Lejemordere skader aldrig kvinder og børn.
Ulve gør...
...lige hvad der passer dem...
...uanset følgerne.
Han er en ulv.
Find alle sager om voldtægter begået af fremmede det seneste år.
Forstået.
Indbrud, mens folk var hjemme, og vindueskiggere.
-Det gør jeg. -Mistænkelige opringninger og røverier.
Alle røverier højst otte kilometer fra Blackhill.
Okay. Det er mange sager.
Ja, det er.
-Alt vel? -Bedre.
Ilten faldt til 91 kl. 13, men var igen 93 kl. 15.
Og hendes vejrtrækning er fin.
-Det er vist ovre. -Godt.
-Din mor ringede. -Om dagen? Hun ved, jeg ikke er der.
Hun ved, jeg er, og hun elsker mig højere end dig.
Hej, er alt i orden?
Ja.
Jeg er bare, du ved...
Okay, men vi har det fint.
Daisy er hos Eve til kl. 16. Du kan høre resten herhjemme.
Okay. Tak.
Fint. Så venter lægen Dem. Farvel.
Hej.
-Hvordan går det? -Det er snart forbi.
-Hun klarer det flot. -Vil du spørge, om jeg skal komme ind?
Gør det klart, at hvis ikke, så er det helt i orden.
Ja.
Hej, Carmen, kriminalassistent Duvall. Er mødelokale 3 ledigt?
Vil du låse det af for mig? Voldtægtssagen fra Blackhill. Tak.
Gå bare ind.
Hej, Amber.
Hvordan går det?
-Det går fint. -Godt.
Har de fundet noget? Betjentene. Bevismateriale eller noget?
Et par ting. Det er...
Vi ved endnu ikke, om de stammer fra gerningsmanden.
Men alt bliver grundigt undersøgt.
Okay.
Han lod til at vide, hvad han gjorde. Han var meget påpasselig.
Okay, Amber. Jeg har noget medicin til dig og nogle papirer.
Vi kan ordne det nu,
men hvis du vil hvile dig lidt, kan vi gøre det senere. Du bestemmer.
Ved du, hvor du vil hen?
-Ikke hjem. -Okay.
-Kan du være hos en ven? -Ja. Jeg skal lige ringe til hende.
Undskyld. Tak.
Ja.
Hej.
Jeg kan ikke tage hjem.
Må jeg...
Må jeg komme over til dig? Må jeg bo hos dig?
Er det din familie?
Ja.
Søde piger.
Tak.
Hvad er det?
Det er bare en påmindelse.
-Om hvad? -Hvad jeg laver.
Det er fra Esajas' Bog.
Gud kommer og leder efter en, som kan hjælpe.
Bringe orden i tingene.
Han siger: "Hvem skal jeg sende?"
Det er mit mobilnummer.
-Ring når som helst. -Okay.
Jeg er ved at lave aftensmad.
Et varmt bad er klar, og der er te og vin. Jeg vidste ikke, hvad du havde lyst til.
Tak, fordi du tog dig af hende.
Få hvilet dig. Du hører fra mig.
Naboerne nævner tre mistænkelige mænd.
Vi fandt den ene.
Han var på arbejde i morges. Bekræftet af kolleger, chef og video.
En anden holdt til i en autocamper i et par dage.
Den kørte før overgrebet, men vi følger op.
Den tredje bor der, men kunne ikke træffes hjemme.
Det kommer i rapporten.
-Som jeg får... -Den er klar i morgen.
-De er i gang. -Bed dem være grundige.
Det bras, Inky afleverede om indbruddet...
-Det sørger jeg for. -Du så den, ikke?
Den var nærmest kradset ned på en serviet.
Det vil ikke ske igen.
Godt.
-Tak. -Okay.
Jeg ved ikke, om han lavede støj,
eller jeg bare fornemmede ham, men jeg vågnede brat.
-Hvilken pistol var det? -Jeg ved intet om våben.
Skriger du, dræber jeg dig.
Jeg har penge.
Rend mig i røven. Tag dem af.
-Så klædte han mig ud. -Hvordan?
Jeg skulle ligne en luder.
Og en lille pige.
-Begge dele. -Læg dig ned.
Værsgo.
Så begyndte han.
Og så stoppede han.
Det gjorde han otte gange.
Stoppede og begyndte igen.
-Og så sad han der bare? -Eller tog billeder.
Han var hvid.
Omkring 1,90. Cirka 80 kilo.
-Altså ret tynd. -Ja.
Men med mave. Han var ikke i form.
Han havde sorte sneakers på, grå joggingbukser med huller ved knæene.
Han havde lyse hår på arme og ben, men hans kønshår var barberet af.
Han har et stort modermærke.
Hvor?
Hans venstre underben?
Eller på din venstre side, når du så på ham?
Hans venstre.
Er du sikker?
Ja.
Marie. Har du tid?
Ja.
Hvordan har du det?
-Fint. -Går det godt med arbejdet og skolen?
Det går fint på arbejdet. Jeg nåede ikke fotokurset.
Jeg var...
Jeg tager derhen i næste uge. Jeg mailer med læreren om, hvad jeg gik glip af.
Det lyder godt.
Hør her.
-Jeg håber, du ved, vi elsker dig. -Vi synes, du er sej.
Vi er engagerede i dig. I overgangen fra familiepleje.
Ingen forventer, det går glat. Mange møder udfordringer.
-De fleste. -De fleste, ja.
Og det her er bestemt en udfordring. Ikke?
Men derfor er vi her.
Men vi har også har en forpligtelse overfor fællesskabet
og de aftaler, som holder sammen på det, og den vigtigste er,
at vi er ærlige overfor hinanden. Intet fællesskab uden tillid, vel?
Ikke overraskende har det her fået folks tillid til dig til at vakle.
Det må vi adressere.
Ændre ting for at genskabe tilliden.
-Hvilke ændringer? -Du mister nogle privilegier.
Du skal være hjemme en time tidligere. Indtil videre.
Og du skal melde dig hver dag.
-Hvorfor? -Bedre kommunikation
vil hjælpe dig med at holde kursen.
Og vi kan gribe tidligt ind.
Tage problemer i opløbet, så sådan noget ikke sker igen.
-Det gør det ikke. -Vi vil bare gardere os.
Hvorfor? Det er dumt. Hvorfor skulle jeg gøre det igen?
Det gavnede mig ikke. Alle hader mig.
-Jeg kan ikke forlade min lejlighed. -De andre skal se,
at handlinger har konsekvenser.
Det er altså for deres skyld, ikke min.
For alles skyld.
-Sådan noget pis. -Hjemme kl. 21.
Kl. 20.45 melder du dig hos den, som har vagt.
Hej, skattepige.
Hej.
Jeg troede, vaskebjørnene larmede.
-Nej, det er bare mig. -Kom her.
Hvordan går det?
Det gør mig så ondt.
Jeg tænkte, at hvis jeg så The Bachelor med Colleen, kunne det...
-Det kunne... -Aflede tankerne.
-Ja. -Ja.
Det er en god idé, men hun er til beboermøde.
Så kan jeg måske vente på hende.
Jeg tror, det bliver sent, skat. Dagsordenen var kilometerlang.
Okay, så kan jeg bare...
Jeg kan se det alene.
Det går nok heller ikke.
Marie, skat.
Du ved, jeg elsker dig.
Men i kølvandet på alt det her,
er det nok bedst...
...hvis du og jeg ikke er sammen uden Colleen.
-Hvorfor? -Vi er plejeforældre.
Man må ikke kunne sætte en plet på os.
Er jeg nu en plet?
Nej, skat, du er vidunderlig.
Jeg elsker dig højt.
Altså, det...
Jeg er ikke psykiater.
Jeg ved ikke, hvorfor du sagde det om overfaldet. Og jeg dømmer dig ikke.
Efter alt, du har været igennem og overvundet.
Selv det stærkeste og mest velafbalancerede barn ville få
problemer, og jeg dømmer ikke. Jeg forstår det.
Men...
...hvis du sagde sådan noget om mig...
Det er ikke noget personligt. Det må du forstå.
Jeg på tænke på mig selv
og alle de børn, vi gerne vil kunne hjælpe.
Ligesom du var engang, ikke?
Når Colleen er her, er du altid mere end velkommen.
Også senere i aften. Hvad siger du?
-Jeg beder hende ringe. -Det behøver du ikke.
-Hun vil gerne hente... -Jeg klarer mig.
Hej.
Kriminalassistent Duvall fra Golden Politi.
Jeg efterforsker et overfald i bebyggelsen i morges.
Har du tid et øjeblik?
Mor!
Min nabo Jenny sagde det, da vi kom hjem i eftermiddag.
Jeg kan ikke...
Hvor havde I været?
En campingtur med nogle venner. Vi gør det hvert år.
-Hvor længe var i væk? -Fire dage. En lang weekend.
-Vi er dig og... -Mig og Rowey.
Ja, her er kun os to.
En lille, lykkelig familie.
Var det en selvguidet tur, eller havde i guide?
Selvguidet. Guider koster det hvide ud af øjnene.
Mon ikke.
Og jeres venner kan bekræfte, I var der?
Hvorfor skulle de det?
-Har nogen anklaget Rowey? -Nej.
-Ingen har anklaget ham for noget. -Men nogen nævnte ham.
Fru Wilson, når der sker sådan noget,
og folk føler sig utrygge...
-Min søn er ikke voldtægtsmand. -Det sagde jeg ikke.
Altså, hvis bare én i bebyggelsen havde gidet lære ham at kende.
-Det kræver ikke så meget. -Fru Wilson...
Jeg har kendt mange mænd, og det er aldrig originalerne.
Det er dem, som ser rare ud.
Dem, som vil bære ens varer og byde på et glas.
Det er dem, man får tæv af.
Vi camperede sammen med dem. Hvis De ikke har flere spørgsmål...
-Hej. -Hej.
Undskyld.
Det er i orden.
De var sultne.
Spiste hun noget?
Lidt.
Jeg har lige målt.
94.
-Det er ikke dårligt. -Nej, det er vist ovre.
Det smager godt. Tak.
Jeg har ikke lavet det.
-Det gjorde hun ikke. -Det var til os alle sammen.
Såh? Dig og din ubekvemme familie.
Inden længe dukker hun op i bikini og siger, hun har låst sig ude,
og beder den store, stærke politimand om hjælp.
Hun er ensom.
Alle er ensomme.
En ny sag?
Vil du tale om den?
-Jeg har lavet vandhanen. -Pokkers.
-Det ville jeg have gjort. -Jeg sjuskede. Det holder kun en dag.
Det er en voldtægt.
Ja.
Da han synes, hun har skrubbet sig nok,
må hun gå ud af badet,
men skal blive på badeværelset, til han går. Det gør hun.
Da døren klikker, går hun ud. Han er gået med næsten alt, han rørte ved.
Hendes sengetøj og pudebetræk.
Jeg sendte lidt til laboratoriet, men fra gerningsstedet, intet.
Ikke et hår. Ikke en dråbe.
Intet. Rent.
Han følte sig klog.
Ja, men du er klogere.
Han tog billeder.
Hele tiden.
Grufulde billeder af hende. Bundet med spredte ben.
Hvis hun sladrede, ville de ryge på nettet.
Men hun ringede til os.
Jeg spurgte hvorfor.
Hun sagde, at han vil gøre det igen mod en anden pige.
Hun var nødt til at prøve at forhindre det.
Hun er en modig, ung kvinde.
Havde han en rygsæk?
-Hvad? -Fyren. Da han gjorde det.
Havde han rygsæk på?
-Ja. Hvorfor? -Vi havde en lignende sag.
-Ring til vores kriminalassistent. -Hvem er det?
Hvad fanden?
-Ups, blev du forskrækket? -For fanden da!
-Gider du fjerne den der? -Det må du undskylde.
Hvad fanden?
Det spurgte jeg lige mig selv om. Hvad fanden?
Hvad fanden bestiller en voksen mand, som kravler gennem skoven
klædt som en fra aktionsstyrken
bag et hus, hvor en kvinde blev voldtaget i sidste måned?
Hvad? Jeg aner ikke, hvad du snakker om.
Hvem fanden er du?
Grace Rasmussen, kriminalassistent. Men endnu vigtigere, min ven,
hvem fanden er du?
Tekster af: Henriette Saffron