EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hva faen?
Det var sprøtt. Vi banker på for å se at ingen er hjemme.
Jeg tenker han kanskje bor med moren.
Og hvem annen enn Chris McCarthy åpner døren?
Hva gjorde dere?
Baller av stål. Hun hadde en dekkhistorie klar.
10 år i skjul gjør deg klar.
Så hvem fulgte jeg? Og hvem sitt DNA har vi?
Curtis McCarthy, Chris' bror. De bor sammen.
Ta koppen til CBI. Be dem ringe meg så fort de får resultater, samme når.
Så vi har en fyr med samme fysiske beskrivelse,
samme adresse, så tilgang til samme bil.
Ja, vi gikk fra én til to mistenkte.
Curtis McCarthy, født 3. februar 1981. 30 år, 1,80, blondt hår, blå øyne.
Jeg vet det. Jeg så på ham i en time.
Førerkort fra Colorado. Ikke arrestert, stevnet, ingen bøter.
Vi må ha alle detaljer. Hva han gjør, hvor han har vært, språkkunnskaper, militær...
-Har han et fødselsmerke på venstre legg? -Leonard! Nunez!
Ja, Rasmussen for statsadvokatassistent Gonzalez.
Dritt.
Unnskyld. Hvor lenge blir han i retten?
-Faen. -Betjent?
Huset dere var i, nå vet vi at fyren der har en bror som også er mistenkt.
Christopher og Curtis McCarthy. Jeg finner infoen.
-Vi må ha en bil på dem begge. -Oppfattet.
Hvis en av dem snyter seg, må Duvall og jeg vite det. Jeg er på telefonen.
-Skal bli, betjent. -Vær så god.
Jeg sjekket kjærestens bil, den tilhører Tara Hatfield.
44-50, South Alameda, Lakewood.
Jeg vil ha tidslinjer for brødrene og kjæresten på alle datoer.
Og be Selig ringe når han leverer koppen. Jeg vil ha en forventet resultattid.
-Trenger vi ikke Christophers DNA nå? -Nei, Y-STR er identisk innen familier.
Så i denne testen er DNA-et likt.
Du må trykke på knappen. Da vet de at du er her.
Marie?
Hei, jeg er Dara. Følg meg.
Du er søkkvåt. Jeg finner noe du kan tørke deg med.
Å, det er greit.
Vær så god.
Ok.
-De er for retten? -Ja.
Bra. Akkurat det mappen min trenger, mer papirarbeid.
For hva det nå enn er verdt, så har jeg hatt mange klienter sendt fra retten før.
Så jeg vet hvor rart det kan være i begynnelsen.
-Ikke for meg. -Nei?
Vel, det er bra.
Jeg tror det hadde vært det for meg. Å måtte treffe en som meg, en fremmed.
Tror du ikke jeg har truffet en som deg før?
Jeg har vært i systemet siden jeg var tre.
Jeg har truffet sosialarbeidere, Barnevernet, ansvarlige for fosterhjem.
Og alle sier at de vil hjelpe meg.
Jeg trenger ikke hjelp. Jeg trenger bare at dårlige ting slutter å skje.
Vel... Jeg kan ikke forhindre det. Det har jeg ikke fullmakt til.
Men jeg kan forsøke å få deg til å se litt annerledes på de dårlige tingene.
Kanskje se dem i et annet lys, så de ikke...
Vi må ikke snakke.
-Vi må bare sitte her i 50 minutter. -Det stemmer.
Ok, da.
Curtis McCarthy var i marinen, tredje divisjon, fra 2000 til 2003.
Ærefull avskjed, 2004.
Forsvaret sa at han var i Okinawa.
Så han snakker nok flere språk.
Christopher var også i marinen, i Sør-Korea.
Ærefull avskjed, 2002.
Så så vidt vi vet nå,
er den eneste forskjellen mellom Chris og Curtis McCarthy
to år og kanskje ni kilo.
FØRERKORT
Så det kan være én gjerningsmann, eller begge.
Ja, men ofrene beskriver kun én mann, og jeg føler at det er samme.
Ikke avvis familieteorien, jeg har sett det før. Far og sønn, tvillinger.
Ja, men han handler likt hver gang. Det er som et rituale. Og det tyder på én.
Men med en god prøve fra koppen er det det samme hvem av dem det er.
De bor sammen, så vi får fullmakt. Men jobben min ble 10 ganger verre.
To nesten identiske menn, med DNA som matcher prøver fra åstedet.
Det er å overrekke rimelig tvil til en forsvarer.
En har et stort fødselsmerke på leggen et vitne kan identifisere.
Forklaringer fra ofre fjerner kanskje ikke tvilen det identiske DNA-et åpner.
DNA-et fører oss til huset, og kan avsløre hvem det var.
La oss håpe det.
Curtis har reparert husholdningsapparater siden 2010.
Ingen pauser, ingen ferier.
Ikke mye nettbruk unntatt vanlig Facebook-bruk.
Ingen pornosider registrert i hans navn. Ikke noe mistenkelig.
Ok, det var nok alt.
Ja, ok.
Så jeg sjekket sosiale medier for Curtis og Tara.
Jeg sjekket også nummerskilttreff for Toyotaen og Mazdaen.
Jeg har to tidslinjer: en for Christopher, og en for Curtis og Tara.
22. april, dagen da Sarah ble voldtatt, var Curtis og Tara i Carson City.
Jeg har fire treff på bilen hennes, og et tidsstemplet Facebook-bilde av ham.
14. november 2009 og 3. mai 2010
besøkte Curtis og Tara foreldrene hennes i Lake Tahoe.
Facebook igjen. Tara legger ut mye.
Ingen treff på Mazdaen på disse datoene,
men vi har den i området rett før og etter.
Så Curtis har alibi for Doris, Lilly og Sarah.
-Det føles mer og mer som én mann. -Ja.
Jeg har noen få nummerskilttreff til på Chris' Mazda, ett av dem var interessant.
22. april.
Vi vet at han forlot Sarahs leilighet 06.50, da ringte hun alarmsentralen.
To timer senere, 08.49,
er det et treff på Chris' Mazda ved biltilsynet i Lakewood.
Jeg sjekket hos biltilsynet. Han fikk et erstatningsførerkort der.
Hva gjør han? Går gjennom gjørelisten sin? Voldta en dame, forny førerkortet?
Hva er det neste, kjøpe melk?
Hva?
Dette overfallet...
Det er en begivenhet for ham.
Han har planlagt og fantasert om det, nå har han gjort det.
Han har sluppet unna med det. Han er full av adrenalin.
Han føler seg overmenneskelig.
Hvorfor drepe energien ved å besøke biltilsynet?
Han må ha trengt førerkortet til noe.
Kanskje han ville forlate byen? Du må ha gyldig førerkort for å ta fly.
Ja, men han dro ikke. Han ble.
Du må ha førerkort for å kjøpe pistol.
Ta disse på fullmaktslisten:
Ryggsekk med glidelås, vannflaske, våtservietter,
nattkjole med blått og gult blomstermønster,
svarte Adidas-joggesko med hvite striper, Under Armour-hansker, lårhøye strømper,
svarte, silkeaktige bånd, gjenstander av hyssing
eller andre materialer som kan brukes som bånd,
vibrator, seksuelt glidemiddel,
dametruser, rosa Cyber-Shot-kamera.
Jeg har det. 22. april, Slope West Firearms,
en Ruger 357 ble solgt til Christopher McCarthy for $ 328,13.
Ruger 357.
Hei, du har et par barn som skal legges?
Barnevakten har gjort det.
Jeg visste at dette var noe, og at jeg skulle fulgt det opp mer.
Å, så det er den tiden nå.
Selvpisketid.
Jeg hadde en følelse
som jeg ikke lyttet til.
Det er alltid en feil.
Hør...
Jeg vet at du ikke ber om råd,
og ved å si dette, sier jeg ikke at jeg vet mer enn deg. Det er bare...
en observasjon, siden jeg har gjort dette mye lenger enn deg.
Ja, arbeidet er viktig,
men hvis du lar det være det viktigste i livet ditt,
vil du få problemer.
Jeg vet at det kan føles unaturlig å gå vekk når man står midt i det,
men man overlever sånn.
Det gjør deg ikke til en dårlig politi.
Jeg er typen som blir til festen er slutt.
Det er kanskje ikke sunt, men det er sånn jeg gjør jobben.
-Hva? -Ingenting, det er Gin.
Du må trekke et kort.
I mitt første år i jobben
ble jeg sendt ut til husbråk i Englewood.
Fint, lite tudorhus, der mannen hadde...
mørbanket kona.
Blod strømmer fra nesen hennes,
og øyet er oppsvulmet.
Så vi arresterer fyren,
og jeg prøvde å sende damen til sykehuset, men hun ville ikke dra dit.
Førstehjelpsfolkene lappet henne sammen.
Så dro vi.
Og det føltes ikke riktig,
så jeg noterte meg at jeg skulle se til henne senere.
Så...
jeg fullfører vakten og drar tilbake til stasjonen.
Alle vil at jeg skal bli med ut og ta en øl.
Jeg prøvde å si nei,
men du vet hvordan det går. "Kom igjen, Duvall,
ikke vær kjedelig." Alt det tullet.
Så jeg ga etter.
Jeg dro.
Jeg var en trivelig person.
Og vet du hva?
Mens jeg var ute og drakk øl, betalte fyren kausjon og dro hjem,
og han fullførte det han startet.
Han knuste beinet hennes, brøt hodeskallen hennes i stykker.
Og han ga henne permanent hjerneskade.
Så når jeg hører den lille stemmen i meg som sier
"ikke dra hjem ennå"...
...da lytter jeg til den.
Vi tror vi har tatt McCarthy.
Og det ser sånn ut.
Du vet like godt som meg
at en million ting kan gå galt mellom der vi er nå og der vi vil være.
Uansett, Gin.
Faen heller.
En runde til?
Nei. Min lille stemme sier at hvis jeg drar hjem nå,
får jeg kanskje seks timers søvn.
Spis noe i hvert fall.
Ja.
Kaffe er ikke mat.
Ja, frue.
-Hvor mye tid har vi igjen? -En halvtime ca.
Vi kan snakke om bøker eller filmer eller noe.
Kanskje tiden går fortere slik.
Har du sett noe bra på TV i det siste?
Eller på kino? Det føles som det er lite for tiden.
-Jeg så nettopp Zombieland. -Ja?
-Hva handler den om? -Zombier.
Ok, jeg må tilstå noe.
Jeg vet faktisk ikke hva en zombie er.
Seriøst?
Ikke objektivt sett.
Vel, en zombie er et vandrende lik med en ustoppelig appetitt for menneskekjøtt.
Ok. Så hva handler filmen om?
Vel...
Et virus har gjort alle i verden til zombier, unntatt noen få mennesker.
Og de prøver å dra til LA siden det er tryggere der, men...
egentlig dreper de bare mange zombier, så zombiene ikke vil drepe dem.
Hvordan dreper du en zombie?
Du må hogge hodet av dem eller slå inn hjernene deres.
Du kan ikke drepe den kun ved å skyte den.
Du må kutte forbindelsen mellom hjernen og ryggmargen.
Interessant.
Så det er zombieapokalypse, og noen få overlevende...
Og det er Columbus. De overlevende er oppkalt etter byene de kommer fra.
Så han møter Tallahassee, som liker Twinkies,
og de møter to søstre.
Vent, jeg har et par spørsmål.
Ok.
Hvorfor overlevde de hvis alle andre døde?
Må man ha bestemte kvaliteter for å overleve en zombieapokalypse?
-Jeg lurer bare på sjansene mine. -Du å være smart, modig og ha sterk vilje.
Ok.
Og du må være forsiktig med hvem du stoler på.
Hvorfor det?
For faren i en zombieapokalypse er faktisk menneskene.
Zombiene vil drepe deg, men de kan ikke noe for det.
De må tilfredsstille behovet for menneskekjøtt.
Men menneskene...
de utnytter seg av det når ting går galt,
de utnytter kaoset.
Og de begynner å gjøre jævlige ting mot hverandre.
Men de har ingen unnskyldning.
De vet bedre.
Vel, de burde det.
Og er det uunngåelig?
At mennesker vender seg mot hverandre og blir upålitelige?
Ja.
Vel, jeg vet ikke, kanskje ikke.
Kanskje noen er greie, men du hører aldri om dem.
Så for å overleve, må du gå ut fra at alle andre er fiender?
Ja.
Og den eneste du kan stole på er deg selv.
Ja.
For selv om noen sier at de passer på deg, selv om de sier de skal beskytte deg...
De gjør ikke det.
Man er alene.
Duvall.
Det er to utganger i huset på Harcourt Street.
Hines og Torres tar bakdøren, O'Malley og Rieger blir på gaten.
Morris og Selig tar framsiden med meg.
Bravo-teamet parkerer på Alameda, der Curtis bor. Det er én inngang.
Vi vet at Chris McCarthy nylig kjøpte en 357 Ruger.
Begge de mistenkte har militær trening. Regn med at begge er bevæpnet.
Betjent.
Takk.
Vær så god.
Nei, det går bra, takk.
Du går ikke inn uten vest.
Å, jeg går ikke inn, punktum.
Hva?
Ja, jeg gjør ikke arrestasjoner.
Hva mener du? Det er jobben.
Dette også. 30 åpne saker jeg har ignorert den siste måneden.
McCarthy er ferdig. Et team av dyktige politifolk tar ham.
Disse folkene har bare meg.
Mener du det?
Ja.
Politi! Ransakingsordre! Åpn døren!
Politi! Åpn døren!
Kom ut, nå!
Vi har ransakingsordre. Er det flere der?
-Nei. -Hold hendene på hodet.
Christopher McCarthy, du er arrestert for flere innbrudd
og seksuelle overgrep. Du kan tie.
Alt du sier kan og vil bli brukt mot deg i en rettssak. Du har rett til advokat.
Hvis du ikke har råd, vil en bli oppnevnt.
Er du villig til å snakke med meg om siktelsene mot deg?
Nei, jeg vil ha en advokat.
Han skal sjekkes fra topp til tå.
Curtis McCarthy.
-Hva? -Hendene på hodet, takk.
-Hva? -Fold hendene.
-Vent! -Spre beina dine.
-Videre. -Hva er dette? Ikke rør meg. Hva er dette?
-Du må bli med til stasjonen. -Hvorfor?
Jeg har ikke gjort noe!
-Vi besvarer spørsmålene på stasjonen. -Du må forklare hva som skjer.
Gjør det enkelt, ellers får du håndjern på, og du får en lang dag.
Jeg har ikke gjort noe.
Vet alle hva vi ser etter?
-Ja, sir. -Ja, sir.
DET ETISKE LUDDERET
Kle av deg.
Alt.
Jeg tar referanseprøver i samsvar med ransakingsordren.
Jeg må ha en sekretprøve. Gap opp.
Jeg trenger 20 til 25 hår med hårrøtter. Fra hodet.
Armhår.
Kjønnshår.
ÆREFULL AVSKJED
-Hei, de gjør seg ferdige nede. -Ok.
Ser du en gitar noe sted?
Nei.
Harrison, kan du komme opp hit?
Ta bilde av denne.
Igjen, takk.
Trofeer.
Og igjen, takk.
Jeg laster opp harddiskene i Golden og går i gang.
Flott, takk.
Hvor mye tid gjenstår?
Ca. åtte minutter. Men vi kan gi oss.
Du må bare signere denne.
Så du er ikke nysgjerrig engang?
-På hva? -På hvorfor jeg er her.
Løgngreien. Hvorfor jeg gjorde det eller...
hvorfor jeg fant på noe sånt.
Jeg er nysgjerrig på deg, Marie. På hvem du er.
Det var ikke det jeg spurte om.
Dette er hva jeg tenker.
Ingen finner på noe sånt om det ikke er et snev av sannhet i det.
Uansett om du ble voldtatt den natten eller diktet det opp,
så tror jeg du har opplevd overgrep.
Du bærer på byrder lesset på deg av folk
som ikke elsket deg så mye som du fortjener.
Det er jeg nysgjerrig på.
Hvordan jeg kan hjelpe deg med å gjøre det enklere å bære byrdene,
eller kanskje få noen av dem til å forsvinne.
Men dette er din tid.
Og vi har noen få minutter
hvis det er noe du vil fortelle om den natten.
Jeg vil gjerne høre det.
Godt jobbet i dag.
-Takk for hjelpen. -Ikke noe problem.
Gratulerer, betjent.
Takk. Lagarbeid.
Godt jobbet, betjent.
Takk.
Faen heller.
Din gamle myking, du ga henne det.
Jeg ga henne ikke noe. Hun gjorde seg fortjent til det.
Vel, hvordan gikk det?
Strålende.
Ja.
Det var enkelt. Vi fikk alt i den skriftlige erklæringen.
Alt sammen. Ja, det var ganske... utrolig.
Du skulle vært der.
Ja, vel, jeg kan ikke gjøre alt.
-Ba han om en advokat? -Ja.
Så vi kan ikke prate med ham. Synd.
Bli med meg.
Hva? Hvor?
Bare bli med.
McCarthy, jeg er betjent Rasmussen. Det er betjent Duvall.
Hva skjer?
Ingen har fortalt meg noe. Noen må si hva som skjer.
Vi etterforsker flere forbrytelser.
-Du matchet beskrivelsen av vår mistenkte. -Hvordan? Hvilke forbrytelser?
Får jeg se på leggen din?
Hva? Hvorfor? Jeg mener ja, men...
Løfter du opp buksebenet? Venstre.
Vent.
Du ser etter et fødselsmerke.
Du ser etter broren min.
Vi har broren din.
Hva gjorde han?
-Si det, du. -Jeg aner ikke. Jeg...
Lagde han en bombe?
Skulle han sprenge et sted?
Hva gjorde han?
Han er serievoldtektsmann.
Han bryter seg inn hos damer, binder dem fast og voldtar dem
gjentatte ganger over flere timer.
Visste du dette om ham?
Er dere sikre?
-Ja. -Hundre prosent?
Jepp.
Jeg sverger, jeg visste det ikke.
Han er rar, men mange er rare, vet du. Jeg tenkte at...
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva jeg tenkte.
Ikke dette.
Moren min vil bli knust.
Dere skulle bare ha drept ham.
Det ville ha såret henne mindre.
Hei.
Å, hei.
Hva gjør du der?
Se hva jeg fant.
Veldig bra.
Jøss.
Du hadde tid til å dra til bilopphuggeriet.
Betyr det at du fant fyren?
Ja.
Godt jobbet.
Takk.
Jeg føler meg dårlig som fikk deg til å skaffe meg den mappen.
Spesielt når jeg tok feil om Massey.
Du fikk meg ikke til noe.
Og du tok ikke feil om Massey, han er fæl. Han burde ikke være politi.
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke om jeg hadde gjort det igjen.
Det føltes feil, men å ikke gjøre det føltes også feil.
Jævla gråsone.
Ingen fan av det.
-Hvor langt kom du med dette? -Ikke langt. Jeg begynte nettopp.
Flytt deg.
Jeg jobber med harddisken. Han har et skikkelig krypteringssystem.
Men jeg fikk sjekket SD-kortene.
Jeg tok bildene McCarthy tok av ofrene i denne filen for deg.
Ikke lett å se på. Jeg måtte ta noen pauser.
Bare gå gjennom dem.
Så du ble utsatt for overgrep to ganger.
En gang av gjerningsmannen, så av politiet.
Ja.
-Det er leit å høre, Marie. -Det er ikke din skyld.
Det er modig av deg å se tilbake på det.
Det er ikke lett.
Takk for at du stoler på meg.
-Kan jeg spørre deg om noe før du går? -Ok.
Når du vet at dette ikke var din feil, det var en fæl situasjon påtvunget deg,
så lurer jeg på om du kan ta noe av verdi med deg fra det?
Dette er kanskje ikke siste gang i livet ditt du blir misforstått...
...eller ikke trodd.
Jeg lurer på om det er en måte å tenke på det,
på hvordan du vil takle denne urettferdigheten hvis den gjentar seg.
Ok, jeg vet at jeg skal si at jeg ikke ville ha løyet igjen.
Men sannheten er
at jeg ville løyet tidligere og bedre.
Kjenner du igjen alle?
Ja, vi kjenner dem.
Jeg ville funnet ut av det selv.
På egen hånd.
Greit. Si ifra når du kommer inn i harddisken.
Vent.
Det er én til.
Samme hvor mye noen sier de bryr seg om deg,
gjør de ikke det.
Ikke nok.
Jeg mener, kanskje de vil det og prøver det, men...
andre ting blir viktigere.
Han brukte disse igjen, så kvaliteten er dårlig.
Men det er åtte bilder han slettet, men ikke skrev over.
De er av en annen.
Så, ja, jeg hadde vel begynt med det.
Lyve.
For selv med bra folk,
selv med folk du kan stole på...
...hvis sannheten er ubeleilig...
...og hvis sannheten ikke passer...
...da tror de det ikke.
Hvem er det?
Hun ser ut som om hun er 12!
Selv om de virkelig bryr seg om deg.
De...
De gjør bare ikke det.
Tekst: Knut Normann