EN NETFLIX-SERIE
Da jeg så Areala, var hun vakker, tapper, men knekt og døende.
Derfor ga jeg henne glorien min.
Ikke bare for å redde henne.
Jeg kunne se denne verdens løgner,
og hvordan de til slutt ville føre menneskeheten til kaos.
Jeg så for meg at vi sammen kunne skape noe nytt.
En ny religion basert på sannhet.
Men jeg trengte henne ved min side.
Jeg elsket henne.
Kjærligheten skygget for min dømmekraft.
For tusen år siden, da Adriel kom til jorda,
begynte han å bygge sin egen kirke.
Ikke en hvilken som helst kirke, men et speilvendt tempel, dypt under jorda.
Speilvendt? Hvorfor under jorda?
Det er ingen historisk forklaring.
Adriel hevdet at han ville bruke sin kirke og dens makt
til å gi folk en ny sannhet, sin sannhet.
Men Areala begynte å mistro ham.
Hun ba om veiledning.
Og Gud sendte henne et svar...
i form av et våpen.
I ærefrykt for sitt himmelske møte...
tok Areala opp det nye våpenet,
og sverget å gjøre ende på Adriels rike.
-Til syvende og sist... -Glorien korrumperte henne.
Det var min skyld. Jeg burde visst det.
Et våpen, for kraftig for et menneske å bære for lenge.
Den kvelden hun kom for å konfrontere meg, så jeg inn i øynene hennes.
Og jeg visste…
at hun ikke lenger så meg slik jeg var.
Hun så på meg som...
Et monster.
En manipulator og løgner.
En djevel.
De kjempet.
Adriel var sterkere, uendelig mektigere.
Men Areala hadde noe han ikke hadde.
Søstrene sine.
Ja.
De var hennes kraft, hennes styrke.
-Hun vendte hele... -...DKSO mot meg.
Hun visste at jeg ikke kunne drepes her.
Så hun angrep ham med et utfall som brakte henne farlig nær.
Adriel fanget det korsformede sverdet med sin høyre hånd,
og med sin venstre kjørte han knyttneven inn i Arealas indre organer
og presset den opp for å gripe om hjertet hennes.
Hun oppnådde det hun ville.
Å komme nær ham.
Med sin siste styrke satte hun Tornekronen på Adriels hode.
Hun lurte meg.
Hun angrep med våpen fra den andre siden. Det gjorde meg bevisstløs og maktesløs.
Da jeg endelig kom til sans og samling,
forseglet de allerede hulen som skulle bli mitt fengsel
i tusen år.
Areala brakte det ultimate offeret.
Og Adriels tempel ble hans grav.
Så Areala døde for å fange ham.
Fungerte det én gang, kan det fungere igjen.
-Ikke sant? -Det er min ordens eneste formål.
Men, Ava,
ingen i historien har beseiret Adriel og overlevd.
Da
må vi visst skape historie.
Det var herfra Lilith rapporterte sist.
Jillian?
Vi trenger din hjelp.
Jeg kan ikke hjelpe dere.
Jeg vet at vi ber om mye.
-Du hjelper allerede Lilith. -Lilith er borte.
Gå, er dere snille.
Hva mener du med borte?
Ava.
Jillians sønn er her.
Hva er dette?
Hvor er min…
Hallo, mor.
Hvor er Lilith?
-Jeg vet ikke. Hun dro. -Hvor hen?
Jeg aner ikke.
Alt jeg kan si er at Lilith forandret seg.
Ikke bare fysisk, men også mentalt. Hennes mentale prosesser forfalt.
Hun valgte å dra, sa hun ville søke hjelp annetsteds.
Og du lot henne bare dra i en slik tilstand?
Hun er et interdimensjonalt vesen med kvante-teleporteringsevner.
-Hva skulle jeg ha gjort? -Noe.
-Camila. -Hva?
Behersk deg.
Deres hellighet.
Priorinne, er De alene?
Ja.
Jeg har forsket på Adriel.
Få høre.
Jeg kan ikke snakke nå.
De må delta i et hemmelig konklave i Madrid.
De og alle andre jeg fortsatt kan stole på.
-Jeg kommer. -Alt er ikke tapt, priorinne.
Vi skal stole på troen.
Har du snakket med englene i dag? Hva sa de?
Han kalte på meg, og så kom lyset, og jeg så ham.
Vi fant den andre døra.
Det vil forandre alt.
Jeg føler fortsatt Adriels stemme.
Innpoder disse bildene i mitt sinn.
Bruker meg.
Jeg skulle ønske...
at jeg ikke forsto.
Hvordan?
Alt jeg ønsket var å helbrede deg.
Det gjorde du.
Jeg er takknemlig.
Beklager.
Dette må være vanskelig for deg.
Hvor lenge varte det på den andre siden?
Vanskelig å si.
Fjorten, femten år.
Må ha vært så alene.
Nei.
Jeg var ikke alene.
Hvor dro du, Lilith?
Hun er med meg.
-Beklager. -Beklager. Jeg så deg ikke.
Beklager.
Det er…
Jeg fikk bare hodepine igjen.
Hvor lenge har du hatt hodepine?
Siden klosteroverfallet.
En av de eldre søstrene...
hun rørte ved meg.
Camila?
Jeg tenkte ikke noe på det da, men
det var da hodepinen begynte.
Og
jeg har hørt stemmer.
Ja vel.
Bli med meg.
Michael!
Nei!
Bli med meg, mamma.
Jeg løp gjennom portalen.
På den andre siden...
fant jeg det jeg trodde skulle være himmelen.
Det var ikke det jeg forventet.
Det var tomt... enormt.
Jeg vandret i en ørken, alene, livredd.
Til jeg ble funnet av engler på vandring.
De tok meg med til en skinnende by.
Til Reya.
Reya?
Reya er et vesen.
Ufattelig mektig.
Hun er Adriels hersker.
Hans hersker?
Hun helbredet meg.
Oppfostret meg i sitt kongedømmes haller.
Lærte meg opp til dagen da jeg kom tilbake til jorda...
for å stoppe ham.
Stoppe ham!
Hvordan?
Kan jeg ikke si deg.
Ikke ennå.
Det er vel som synkronisitet?
I middelalderen huset klostre utenlandske reisende
for å verne dem mot religiøs forfølgelse.
Så det passer godt at dette skjer på et hotell, om man tenker på det.
Selv om det passer, bør vi diskutere situasjonen i et mer privat selskap.
Naturligvis.
Takk for at du tok meg med.
Dette konklavet er som en drøm for meg.
Ikke si noe når vi kommer inn.
Hør på alt som blir sagt og ikke sagt.
Bemerk hver detalj.
-Alt som kan hjelpe oss. -Ja.
Beklager, jeg blir revet med.
Ikke be om unnskyld for evnene dine.
Bare bruk dem klokt.
Herregud.
Det er erkebiskopen av Canterbury!
Diskré.
Venner, kolleger.
Takk for at dere kom på så kort varsel.
Sett dere.
Jeg har samlet dere her for å diskutere en hastesak.
Én som truer selve religionens natur.
Dere er her i dag fordi dere forblir lojale mot troen
og de som representerer den.
Men det er viktig at ingenting vi diskuterer i dag forlater dette rommet.
Matteus, kapittel 7, vers 15 fastslår:
"Vokt dere for falske profeter. De kommer til dere i fåreham,
men innvendig er de glupske ulver."
Noen sier at en engel kom ned fra himmelen for å frelse menneskeheten fra ondskapen.
Men jeg sier at en ulv går blant oss.
Hvordan var alle årene under jorda for deg?
Det var mørkt, endeløst.
Men til forskjell fra et menneskelivs korte lys
er jeg uendelig.
Jeg måler tiden annerledes.
Og jeg er tålmodig.
Svært tålmodig.
Hva er du?
Jeg er engelen Adriel.
Så hva er jeg?
Det er umulig å forklare hva du er.
Men jeg kan vise deg det.
Om du stoler på meg.
Lukk øynene.
Nei, slutt.
Hva gjør du?
Stol på meg.
Får jeg vise deg noe?
Er dette Reya?
Nei. Michael.
Snakk til meg.
Hva?
Det var feil å tvile.
Jeg trodde jeg kunne endre ting, men…
Reyas måte er den eneste måten.
Du har noen arr.
Stå stille nå. Vær rolig.
Jeg?
Jeg er rolig.
Du er ingen god løgner, Camila.
Beatrice.
Hvis Adriel er virkelig, tok alle bøkene feil.
Har du tenkt på det?
Naturligvis.
Jeg vet det er forferdelig,
men iblant er det vanskelig å be.
Ja.
Jeg forstår det.
Og det er ikke bare meg.
Priorinnen snakker aldri om det, men jeg vet det innvirker på henne.
Og nå du.
Ikke engst deg for meg.
Jeg klarer meg.
Du er heller ingen god løgner.
Jeg er i alle fall bedre enn deg.
Jeg prøver bare å hjelpe alle,
men jeg føler aldri at det er nok.
Det er ikke din jobb å fikse alt, Camila.
Det er ingens jobb.
Da du ble med, gjorde jeg det vanskelig for deg.
Du hadde så stort potensial.
Du var en grønnskolling. Jeg ville ikke at du skulle bli skadet.
Du er den beste av oss.
Den viktigste.
Selv om vi ikke er i siget nå, vil det skje.
Ja.
Hva er det?
Det er divinium.
Ser ut som en slags
negl?
Det er ingen negl.
Det er et kors.
Ta det vekk.
Jeg kan ikke.
Det er vevd inn i ryggmargen din.
Lukk opp øynene.
Jeg burde ikke ha stolt på deg.
Beklager smerten.
Men jeg er redd det måtte til.
Hvorfor blinde meg? Hvorfor ikke bare drepe meg?
Lilith.
Lukk opp øynene.
Nå,
si meg
hva du ser.
Jeg ser…
virkelighet.
Camila?
Jeg ser om dr. Salvius kan hjelpe.
Hun kan kanskje blokkere det Adriel gjør med hennes teknologi.
Ok.
Og Camila?
Hva?
Det som skjedde på museet, skyldtes ikke deg.
-Jeg burde ikke ha... -Det er ok.
Takk.
Si ifra om jeg kan gjøre mer for å hjelpe.
Beatrice.
Det samme gjelder for deg.
Hva mener du?
Det vet du.
Det er jeg usikker på.
Du og Ava.
En misforståelse.
Jeg plikter å tenke på Krigernonnen og hennes sikkerhet.
-Det ligger ikke mer i det. -Det er ingen skam.
Det er lett å forelske seg i en Krigernonne.
Det er det å elske Krigernonnen som er vanskelig.
De er aldri dine.
De varer aldri.
Hvordan går det?
Bare trener.
Ava!
Går det bra?
Ja da.
Glorien sluknet igjen.
Som på museet og i kirken.
Ja, det...
det blir verre.
Hvorfor tror du det skjer?
Jeg vet ikke.
Hvordan skal jeg vite hvordan dette fungerer?
Jeg trodde vi trente for hardt, men…
Jeg har det... bra.
Bea.
Jeg må bare sette denne på hodet hans, og så...
Jeg stoler på deg. Det vet du.
Vi skal slå ham.
Jeg vil helst tro at dine handlinger ikke er dine.
At du har blitt kompromittert.
Er jeg det?
På en eller annen måte?
Du vet,
en annen god timg med å ha vår frelser iblant oss
er at når du søker svar,
kan du alltid bare spørre ham.
Ja, kanskje jeg gjør det.
Hva har skjedd med deg?
Jeg støtte på noen gamle venner.
Du virker urolig.
Urolig? Nei.
Spent.
Ja. Det er spennende, ikke sant?
Bare to dager til, min venn.
Og sammen skal vi overlevere denne verden til Adriel.
For noen er Adriel profet.
For andre er han frelser.
Jeg har hørt ham bli kalt Gjenkomsten.
Men han er faktisk ikke noen av delene.
Han er en sjarlatan.
Hvordan er det mulig?
Vi har sett pest, byller, gresshopper, denne fryktens tåke.
Hvordan kan en vanlig mann skape slike ting?
Jeg mener ikke at han er vanlig.
Han kan være en djevel, en demon, en villfarelse.
Det jeg sier er at han ikke er den allmektige guddommen han hevder å være.
Med all respekt, Francesco, frykter jeg at du er farlig naiv.
Bare anta at det er som de sier at Adriel er en engel av kjøtt og blod.
Å fornekte ham kan fremkalle Guds vrede.
Jeg sier deg, kjære erkebiskop,
at en engel av kjøtt og blod ikke må
bruke Arq-teknologi for å infisere folk med byller.
Eller skape høyfrekvent lyd for å trekke gresshopper til forhåndsvalgte steder.
Hvordan kunne du vite det?
Mitt elskede Vatikan ble infiltrert av en forræder
som utleverte avhørsinformasjon.
Jeg kjenner Adriels hemmelighet.
Dessuten vet jeg hvor han kommer til å iverksette neste fase av planene sine.
Og jeg sier dere at vi må konfrontere og knuse dette råtne vesenet
før han ødelegger vår tro, vår kirke og vår verden.
Stille. Stille, takk.
Deres hellighet.
Når det gjelder Kirkens lære,
er jeg redd jeg ikke kan godta angrep på denne mannen
før vi vet at han ikke er den han utgir seg for.
Nei!
Du er bare redd. Det er alt.
Hva behager?
Du frykter Adriel.
Du frykter Guds vrede.
Du frykter å miste støtten fra dine trosfeller.
Men jeg kan si deg at Hans hellighet har rett.
Du kan ikke koste på deg å vente med å konfrontere Adriel.
Hvem er dette?
Jeg…
Jeg heter Yasmine Amunet. Jeg nedstammer fra en koptisk orden
som har forberedt seg på Adriels tilbakekomst i årtusener.
Og vi har visst fra begynnelsen hva Adriel er.
En djevel.
Sendt for å fordunkle fryktsomme menns sinn.
Du bør være klok å tie, jente og rette deg etter dine overordnede.
Og du bør være klok, erkebiskop,
og høre på en som er mer informert enn deg.
Hvordan våger du, priorinne?
Vil du la disse kvinnene i din flokk snakke til meg som en vanlig...
Våre søstre dør.
Kvinnene i min orden har blitt brutalt drept
mens dere sitter og diskuterer Guds intensjoner.
En massemorders integritet.
Dette handler ikke om å beskytte Kirken.
Eller oss selv.
Adriel utgjør en global trussel mot alle, både troende og ikke-troende.
Hvis dere sitter med hendene i fanget,
mens Adriels oppgang fører til millioners død...
måtte Gud forbarme seg over deres sjeler.
Sett deg, Justin.
Priorinnen og hennes entusiastiske lærling har rett.
Jeg ba dere ikke komme for å debattere.
Altfor mange har dødd.
Forrædere infiltrerte våre høyeste stillinger.
Handlingens time har kommet.
-Hør, hør! -Ja.
Godt sagt, Hellige far.
Vi har alle gjort store feil i måten vi reagerte på Adriel.
Vi var for avvisende,
uvillige til å innse sannheten
og ta ham på alvor.
Men hvem vil stå sammen med oss i dag
i vårt livs største teologiske kamp?
I dag tar vi de første vanskelige stegene
for å rette opp i fortidens feil.
Nei!
Pris Adriel!
Adriel være lovet!
-Nei! -Nei!
Nei!
-Be din siste bønn, søster. -Du først.
Din undervurdering av Adriel understreker din mislykkede ledelse.
Din arvesynd, skriblet over en nylig tom tavle.
I århundrer har du falt på kne for tilbedelsen av en mann,
en myte, en guddom du knapt kunne definere.
Nå kommer en frelser til deg,
av kjøtt og blod og ren, ubestridt kraft.
Spar dine fromme trosskrik.
I dag blir syndene dine vasket i blod.
Pris Adriel!
Måtte Adriel bringe deg fred.
Entusiasten!
Francesco, kom!
Det er meg.
Sjekk døra der.
Gå! Stans.
De er sinnssyke.
Ikke sinnssyke. Besatte.
Kom igjen.
Gå!
Det burde holde.
Takk. Han kom mot meg.
Jeg var redd. Jeg kunne ikke tenke.
Du var flink. Bare pust nå. Pust.
La meg se hvor du er skåret, ok?
Camila. Hører du?
Priorinne.
Jeg hører deg.
Konklavet er kompromittert. Nesten alle er døde.
Er du skadd?
Jeg, Duretti og Yasmine er innesperret i 13. etasje.
De er for mange. Vi kommer oss ikke ut.
-Hva trenger du? -Uttrekking.
Deres Hellighet. Drikk dette.
Så mye død, så mange vendte om.
Selv William.
Det ante jeg ikke.
Francesco.
Stemmer det?
At Adriel bruker Arq-Techs teknologi til å produsere pesten?
Adriel holder møte i Arq-Tech om morgenen den 23.
Jeg innkalte konklavet da jeg trodde mine lojale ville hjelpe meg å avsløre Adriel.
Nå er det for sent.
Det er ikke for sent.
Vi kan beseire Adriel.
Hvordan?
Hvem støtter oss nå?
Ja, flere av våre gjester sier at de hørte skudd ovenpå.
Kanskje åtte eller ti av dem. Bevæpnet og trolig besatte.
Ja visst. De er besatte.
Vi kan ikke gå på dem. Ikke i et så trangt rom.
Noe stråler ut fra korset. Beatrice
-Beklager. -Dr. Salvius.
Energien som Beatrice så,
er den samme strømmen som har aktivert buen.
En bønn.
Hva er det nå?
Når du ber eller fokuserer dypt på et bestemt ønske,
skaper hjernen din en unik, elektrisk impuls.
Jeg tror Adriel må ha funnet en måte å utnytte impulsen på
for å omgjøre den til energi.
Derfor har Kristian bygd all denne lednings-infrastrukturen.
Det er kanskje derfor Adriel trenger korsene.
Han omdirigerer energien til seg selv.
Tror du han stjeler bønner fra Gud?
Ja, Gud.
Hvem nå det enn er.
Du skal få noe som kan blokkere signalet.
For å hindre Adriel i å påvirke deg.
Takk, doktor.
Herregud, hva nå?
Hvem er de?
Forsterkninger.
-Hvordan fant de oss? -De hørte anropet.
Hei, folkens.
Adriel så vel etter meg?
Bring den til meg.
Priorinne? Det er Beatrice.
Gangen er ryddet.
Vi kommer.
Nei, jeg blir ikke med dere.
-Francesco, de vil drepe deg. -Nei.
Ville de drepe meg, hadde jeg dødd i det rommet.
Adriel trenger meg for å legitimere ham overfor verden.
Det er hans sluttspill.
Og dette er vår beste sjanse til å vise verden sannheten.
Jeg tror at vi kan avsløre Adriel og gjøre slutt på dette.
Priorinne, vi må skynde oss.
Er du sikker?
Kom tilbake.
Ja.
Det lover jeg.
Stopp! Bare skyt henne!
Faen.
Pokker. Faen!
Ava!
Nei. Ava!
Herregud, nei.
Ava.
Nei!
Ava! Nei!
Vær så snill.
Jeg vet at verden er vanskelig og uforsonlig.
Og jeg vet at Krigernonner dør.
Ikke gå fra meg.
Jeg vil ikke at du skal dø.
Du vet,
jeg vil helst unngå det selv.
Forsiktig.
-Beklager. -Det går bra.
De kan ikke slå oss, Bea.
Ikke sammen.
Jeg vet det.
Tilgi meg, Fader.
Men du har syndet.
Måtte Gud tilgi deg, William,
for du vet nøyaktig hva du gjør.
Dette er slik Ava ser det.
Nei.
Det er slik du ser det.
Bare du.
Du forandres ikke, Lilith. Du renses.
Vi ble begge valgt for et høyere formål.
Veien vi skal gå blir ikke enkel.
Det blir smerte.
Du vil kanskje føle det.
Du kan forårsake det.
Men til slutt vil du skape en ny tilværelse.
Én der sann makt vil bli delt av alle,
ikke samlet av guder.
Vi har evnen til å skjære gjennom skyggene
og avsløre lyset som kaster dem.
Jeg trenger deg ved min side.
Tekst: Øystein Johansen