MOMEALA
LOIALITATE
E gata mâncarea dv.
Fantastic!
Un grătar asortat.
Un biryani.
Tadka dal.
Super!
Și niște naan.
Mulțumesc.
Poftă bună! Dacă mai vreți ceva, ne ziceți.
Niște apă se poate?
- Sigur. - Mulțumesc.
Frige.
Doamne! Yasmin?
Ce mama mă-sii?
Ce cauți aici?
Dar tu ce cauți aici?
Da. Vii aici în fiecare an de Eid, nu? Am uitat complet.
Ai uitat?
Da. Eu am venit să ridic o comandă de mâncare.
- Bine. - Da.
- Ce coincidență! - Știu.
De fapt, te superi dacă…
Ce se întâmplă?
Ți-am spus. Ridic o comandă.
În cealaltă parte a Londrei? La 9:30? De Eid?
Da.
Nu mânca aia!
- De ce? - N-o să-ți placă.
- Știu ce-mi place. - E pui, nu miel.
De ce mănânci pui?
Încerc ceva nou. Am voie?
E ciudat, că mielul e felul lor de bază.
Ești aici din cauza articolului. Nu te mai preface!
Scuze, ce articol?
Vorbești serios acum?
Scuze dacă am ratat… Ce, articolul? Pare interesant. Povestește-mi.
Deci chiar o ții pe-a ta? Bine…
Știi cum e. Am fost ocupat. Tu ești ocupată.
Sunt sigur că nu ești obsedată de tot ce fac.
Te ții tare pe poziții. Respect!
Nu înțeleg ce spui. Pari să crezi…
Că „mă chinui să par cine nu sunt”.
Ai învățat-o pe de rost. Ce trist!
Tu ești tristă? Eu nu-s trist. M-am distrat de minune.
„Am schimbat arta angajată pe distracție de duzină.”
- Nu-mi mai cita articolul! - M-am distrat.
Nu e vorba despre tine.
Nu e despre mine?
„Pentru transparență totală, mă știu cu Shah Latif
și am socializat.”
Așa ai de gând să descrii relația noastră?
- Așa a descris relația noastră. - Te calmezi?
Ei nu-s publicul tău. Le strici cina, și mie la fel.
E porno din răzbunare, asta e,
mascat ca eseu de activism identitar în cultura pop.
E porno din răzbunare dacă ți-o tragi singur?
Da, să știi. Este un gen secundar în porno de răzbunare.
- Da, nu contează ce fel de porno… - Șterge-o acum!
Șterge-o sau îți sparg nasul cu el!
- Gata. - Și pozele șterse.
Mă crezi proastă sau cum?
Gata, Yasmin! Se uită lumea.
Nu asta vrei? Și aici nu e limbă străină, idiotule.
Ștergi poza, te rog?
Dacă vrei un selfie, zi! Sunt abordabil. Nene!
Mersi! Bea-ți milkshake-ul. Gata spectacolul.
- Ce faci? Glumești? - Rămâi cu fanii tăi.
Asta-i culmea! Ai plătit? A plătit?
- Da, am plătit. - Ce…
Eu fac scene? Uite! Vreau doar să stăm de vorbă.
- Scuze. Doamne! - După atâta timp…
Îmi pare rău. Putem vorbi?
- Ești ridicol. - Nu e bine. Nu e deloc bine!
Shah! Aici!
Pe aici!
Să dea naiba! Ai văzut și tu?
E vreo ușă în spate?
- Cred că au venit pentru mine, nu? - Unde-i ușa din spate?
Fie. Mersi, o găsesc și singură.
Stai! Unde te duci?
Scuze!
E vreo ieșire pe aici?
Plecați, nu e voie. Nu este voie. Vă rog!
Iertați-ne. Mâncarea e foarte bună.
- Bine, mersi. - Scuze!
- Te-ai sonat? - Nu e voie în bucătărie!
Domnule, n-aveți voie aici.
- Vreau acolo. - Se iese prin spate?
- Ies acum. - Afară!
Yasmin, mai încet!
- Mai încet, te rog! N-am vrut… - Shah, oprește-te!
Bine. Scuze! Am procedat greșit.
Voiam doar să te văd. Ultima parte n-a fost vina mea.
Serios, acum! A fost o nebunie.
- Tu ești nebun. - Zău?
Eu? Adică, ai doborât trei oameni doar holbându-te la ei.
Dacă ai nevoie de o slujbă, m-ai putea păzi pe mine.
Dacă ți se pare amuzant, ai probleme serioase.
Mai bine decât singur-cuc. Ce Eid e ăsta?
Și tu bați Londra ca să-ți hăituiești fosta? Îți trebuie ajutor.
Da, îmi trebuie.
Și m-ai ajutat, și sunt recunoscător, înseamnă că-ți pasă.
- Chiar îmi pasă. - Flori pentru o domniță frumoasă?
Știi ceva?
Da, cumpăr un trandafir.
Ar trebui să-ți mulțumesc, nu?
- Nu, te rog! - M-ai ajutat.
Cât costă un trandafir?
Cinci lire.
- Dau 2,50. Pentru ea. - Te faci de râs.
N-ar fi prima oară când mi se întâmplă cu tine, nu?
- Nu-mi trebuie. - Refuzi tot de la oricine.
Nu. Doar de la tine. Mie îmi merge grozav.
Dacă-i așa, împrumută-mi cinci lire.
Îți iau un trandafir și o luăm de la zero.
Cinci lire e mult.
Dacă m-ai cunoaște vreun pic, ai ști că detest trandafirii.
Îmi amintesc că… Trebuie să-ți placă gestul, totuși.
- Îți place ție. - Auziți?
Intrați la cel mai bun curry de pe Brick Lane!
- 20% pentru adorabilul cuplu. - Nu suntem un cuplu.
Am fost. Mi-a cunoscut familia.
De fapt, da. Și știi ceva?
A zis să-mi acopăr rochia fără mâneci
când i-am cunoscut tatăl.
Nu în sens strict.
Tata e un pic obsedat, frate.
S-a comportat
de parcă o țineam sub cheie dacă mai continuam relația.
Mă încarcă cu frustrările ei de acasă
fiindcă-s de culoare. E rasism.
Nu e mai rasist să te strofoci
să joci un spion neocolonial alb?
- Dacă l-aș juca, n-ar fi alb. - Dar tu ai fi.
Am o idee. Nu vreți să mergeți la localul vărului meu?
- E mai bine. - Vrei să-ți spun
cum a venit cu una la proiecția privată?
- Mai bine intrați. - Cu una?
Nu eram cu ea. Era doar o colegă de muncă.
A fost varză în Mango Tree.
Nu ajungea că ai pupat-o în film.
Te ajuta în carieră să fii văzut cu ea
și Doamne ferește să mai conteze altceva!
Nu ne despărțiserăm deja?
Shah, seara aia trebuia să fie a mea.
Și dacă iei o pauză nu înseamnă că te desparți.
Cum ai defini exact…
Tâmpita dracului!
Ce e?
Mi-am lăsat geanta la local.
- Auzi, trebuie… - Da.
- E musai? - Am pașaportul în ea.
- Plec mâine. În Argentina. - Unde te duci?
Poftim? De ce te duci în Argentina?
Stai! A luat-o cineva.
Uite, căștile se mișcă!
- N-o să ajungi pe jos. - Rahat!
Ne trebuie un taxi.
Stai! Taxi!
Trebuie să-l recuperez.
A plecat. Vrei, te rog, să…
Lasă-mă să te ajut. Ai încredere măcar o dată.
Nu știu.
Haide! Hai…
- Așa. - Pe bune?
Amice, poți să ne iei și pe noi?
- Da, haideți! - Bine. Așa?
Cât de repede merge?
- Nu prea repede. - Mai repede decât pe jos?
Normal. E motoretă.
Dacă mă enervezi, te las. Ai înțeles?
- Mereu zici așa, dar ești încă aici. - Plec din țară mâine.
E o urgență. Poți să te iei după punctul ăsta?
Da. Bine, tanti, stai liniștită.
Tanti? Mai vezi tu bacșiș…
Ascultă, o să fie bine.
Ce e în Argentina?
S-a finanțat documentarul.
Cel cu epava?
Bagă!
Sunt mândru de tine.
- Nu voiam să sune condescendent. - Un pic a fost.
Serios, aș vrea să existe mai multe documentare despre epave.
CĂȘTILE LUI YASMIN
Tatăl tău e mai mult pervers decât strict.
Apreciez că spui asta.
Ar fi dat orice să intru în familia ta.
Aș fi făcut eu orice. Îl luam deoparte.
„Tată, ce faci? Potolește-te, amice.”
Cum se simte?
Nu prea bine.
Nu, nu e…
Da, nu se simte bine.
Cred că toată familia mă urăște.
Probabil că da.
- Ce nebunie! - Taci!
Asta e… Ce nebunie! Dintre toate piesele…
Nebunie curată.
Amice, îl dai mai tare?
Betha, dă mai tare pentru tanti!
Nenea și tanti fac chef!
- Este aici? - Undeva pe aici.
- Poate e în localul de acolo? - Înăuntru?
Mulțumesc. Poftim!
- Zece procente la cursa viitoare. - Plec mâine.
- Când te întorci. - Nu mă întorc.
- Cum adică nu te întorci? - Nu contează.
Ce-a vrut să zică?
Ketamină, stimulente…
Nu, omule. Bravo!
- Cum adică nu te întorci? - Shah.
E aici.
- Bine. - Bine.
Da, cred că… E mai încolo, pe stânga?
Repede! Un pașaport nou durează.
Nu te teme, îl luăm.
- Cred că e… - Aici e?
- E în spatele… - Ăsta e.
Bună!
Bună! Bun-venit la Glow Up!
Douăzeci și cinci de om.
Plătesc eu, dacă se poate.
Dar n-am portofelul sau telefonul, așa că…
Cum a ajuns să fie întâlnire pe banii mei?
Iată și pungile-cadou pentru voi!
Pe coridor, la dreapta.
- Bine… - Pungi-cadou? Bine.
Și ce căutăm, mai precis?
E o borsetă.
Bine. Ce fel de borsetă?
Una normală.
- Corect. - Roz cu galben neon.
Stai, e cea de la mine?
Da.
Bine, calmează-te.
Ce e? Nu e greu de găsit.
E practică. Are mărimea perfectă.
Bine, gata.
Shah?
S-ar putea să fie dificil.
La naiba!
N-o să găsim borseta aici.
Nu cumva ați uitat ceva?
Ce-ai zis?
Vezi în punga-cadou. Nu vă las așa pe ringul de dans.
Da, cu vopseaua…
Bine. Asta e!
- Nu mă pricep la așa ceva… - Stai jos! O fac eu.
Stai așa, fii delicată!
- Fii delicată! - Când nu sunt așa?
Oricât de mult ți-ai dori să mă umilești,
nu uita al cui pașaport îl căutăm.
Nu grăbi artista, te rog.
Scuze!
N-o sfredeli cu privirea.
De ce ți-ai scos inelul din nas?
Nu știu.
Arătai mult mai bine cu inel.
- Ce? - Dispari!
Spun doar că deturna atenția de la privirea ta rece și fără viață.
Probabil cam atunci când ți-ai pierdut jumătate din păr.
Părul se subțiază de la prea mult testosteron, deci sunt prea bărbat.
Știu că ești lefter. Dacă vrei bani pentru implant de păr, spune.
N-am nevoie. Îmi masez zilnic scalpul cu disprețul de sine.
Mersi pentru provizii noi de dispreț!
Când o să te mai văd,
o să fii chel și o să-mi spui că e pentru un rol.
Da. Sau pentru că o să sufăr în tăcere de ceva grav
și o să te superi că n-am apucat să stăm mai mult, acum că mor.
- Da. - Da.
- Vina cu moartea. - Da.
Fază de tanti, categoric.
Da. Scuze, te-a zgândărit cumva?
Scuze, pe tine te excită?
- Enorm. - Știu.
Da. Când îmi vine rândul?
Ai găsit ceva?
Nu.
O să verific aici.
Te distrezi?
Da, să știi că mă distrez.
Trebuia să cauți borseta.
- Caut în același timp. - Bine.
Mă uit întruna, nu te teme.
Hai că nu e un Eid rău!
- Nu e cel mai rău. - Înțelegi?
Ce mă privești așa? Nu-i la mine.
Replica!
Shah?
Mă duc la baie, da?
N-ai sânge-n tine să fii Bond.
Ai înnebunit?
Pakistanezule!
Ar trebui să fii cu noi.
Nu-l ascultați! S-a sonat.
Nu-s primul care s-a sonat.
Destul!
Shaju!
Ieși dracu' de-aici până nu…
Ce chestie!
Bună!
Mergem s-o căutăm?
Vreau să-ți spun că ceea ce faci…
Să te muți singură în celălalt colț al lumii…
E extraordinar.
Ești temerară, mereu am admirat asta la tine.
Mulțumesc.
Unde o să stai?
Într-un apartament…
Am găsit ceva lângă sediu.
- Bine, bravo! - Da.
E un cartier civilizat?
Zic și eu, o femeie singură…
Mă apăr și singură.
Știu, dar spaniola ta scârțâie, ai nevoie de cineva
- … să-ți traducă. - Ce faci?
Ce fac? Îți caut pașapoartele
și dansez și eu puțin. De ce?
Ai găsit borseta, așa-i?
Nu.
- Ce e? - Ai găsit-o, psihopatule.
Ce vrei să spui?
Tocmai ai spus „pașapoartele”, la plural. Unde sunt?
- Unde sunt? - Bine, fie!
Nenorocitul de Oliver Winthrop? Și eu sunt cel care vrea să fie alb?
- Bine. - Lasă-mi borseta!
- Era în gunoi. - Dispari!
Stai!
Stai! De ce m-ai mințit?
Nu te-am mințit.
Nu mi-ai spus că ai iubit. De ce crezi că am venit?
Tu ai mințit, cu pașapoartele.
Bine. Atunci, o să fiu sincer.
N-am venit pentru articolul tău, ci pentru tine, da?
Am venit pentru tine…
fiindcă-mi lipsești.
Mi-e dor de noi.
Bine?
O să recunosc.
Acum…
poți să recunoști că, dacă nu mai e nimic între noi,
e ciudat că nu mi-ai spus că ai iubit…
- De cât timp? - De un an.
De un an?
Și că te muți în altă țară cu el mâine?
- Nu pot… - Asta nu înseamnă ceva?
Mi s-a făcut frică.
E o decizie importantă.
E normal să te sperie.
- Da, bine, dar… - E normal.
N-am vrut să-l văd în ultima seară.
Bat străzile cu tine. Ce zici de asta?
Dar e un tip minunat.
E minunat și mă iubește,
mă pot baza pe el și mă sprijină.
Așa că nu știu. Nu știu.
Vrei să știi cum e…
să faci munca abjectă?
Să te lupți cu toți și să fii un nimeni?
Eu…
Nu trăiesc cu mine însumi.
Trăiesc cu cine vor ei să fiu.
Și, dacă nu știu cine sunt,
e pentru că am senzația că nu vrei tu să știi.
Joci, cumva?
- Nu. - Erau replici?
Toate sunt replici, dar sentimentul e sincer.
Ești nebun.
Te rog să nu pleci!
Ai grijă. Da?
Subtitrarea: Mirela Matei
Redactor Mioara-Amalia Lazăr entul e sincer.