Ce naiba?
Cine dracu' ești?
Haide, dobitocule!
Nemernicule!
Futu-i!
Să mergem!
- Woo-jin, să chemăm o ambulanță. - Situația ar putea deveni serioasă.
Un om e pe moarte.
Hyeon-ju…
un bătrân fără adăpost a fost grav rănit.
Așa că am chemat o ambulanță.
Și Yang Jae-myeong?
- A fugit. - La naiba! V-am spus să nu vă implicați!
Dar era grav rănit.
N-am avut de ales.
Nu-l cunoașteți! De ce v-ați implicat?
Da, dar…
Ce facem?
O voi suna.
- Ce e? - Hyeon-ju, apropo…
ne pare rău.
A fost vina noastră 100%.
Unde ești? Vreau să-mi cer scuze personal.
Las-o baltă! S-a terminat.
Hyeon-ju, acordă-ne cinci minute, te rog!
Nu glumesc.
Îmi pare sincer rău. Și Gun-woo vrea să-și ceară scuze.
Te rog, dă-ne cinci minute!
Te rog!
Veniți la librărie!
Woo-jin…
sincer să fiu, nu înțeleg.
Ce nu înțelegi?
Dacă nu făceam nimic, bătrânul putea muri. Ai văzut cu ochii tăi.
Da.
Am făcut ce trebuia, de ce te scuzi așa?
- De ce să ne cerem scuze? - A fost prima dată când am lucrat.
Hyeon-ju n-a fost la fața locului și îi e mai greu să înțeleagă.
Încă nu ne cunoaștem bine și s-a întâmplat asta.
Dacă ne cerem scuze pentru lucruri care pot cauza neînțelegeri,
cred că vom putea comunica.
- Dar… - Gun-woo!
Nu cred că ai greșit.
Dar, dacă ne referim la muncă,
am putea trece de hopul ăsta dacă ne ajutăm reciproc.
Doar de data asta, da?
Bine.
COPOII
Nu vă așezați! Vom termina repede.
V-ați bătut cu Yang Jae-myeong?
A fost inevitabil.
Nu putem colabora.
Ce e?
Nu e evident?
Ne-am cerut scuze.
N-am nevoie de scuze!
Yang Jae-myeong v-a văzut fețele, nu?
Planul era să-l urmăresc cu discreție și să adun dovezi.
Acum știe că e cineva pe urmele lui și se va da la fund.
Prin urmare, planul meu e compromis.
Am purtat șepci și măști. Nu ne putea vedea fețele.
Da. Dacă v-ați acoperit fața, nu v-ar recunoaște.
Dacă părul ăsta oribil era acoperit, nu te-ar recunoaște!
Pe dracu'! Te-aș recunoaște de la un kilometru!
Ce faci? Plecați!
- Ne-am cerut scuze. - Plecați!
- N-am avut de ales. - Cum așa?
- Suntem la început. Nu suntem perfecți! - De-asta v-am refuzat!
Am acționat din instinct! Ți-am zis mai devreme!
- Nu bagi la cap! - De ce te-ai legat de părul meu?
- Plecăm. - Futu-i!
Nu mai țipa, te rog!
Voi găsi o cale să returnez
banii pe care mi i-a dat dl Choi.
Eu și Woo-jin te-am ascultat țipând.
Acum ascultă-ne și tu.
Dacă s-ar oferi cineva să-ți facă treaba să meargă
în schimbul uciderii unei om,
ai accepta?
Șeful de la Smile Capital mi-a tăiat fața cu cuțitul.
Dacă nu făceam nimic când murea un om în fața mea,
aș fi fost mai rău decât tipul ăla.
Ar fi fost greșit.
Gândește-te puțin!
O să găsesc altceva. Nu-ți face griji!
Iartă-mă! Nu m-am putut abține.
Te-ai abținut mai bine ca mine.
Ți-e foame? Să mergem undeva să mâncăm supă pentru mahmureală.
Stai puțin!
E închis din cauza pandemiei. E trecut de zece.
Acum mi-e foame și mai rău.
Am uitat.
Mă doare stomacul.
Nu e vina mea că au închis.
E vina ta că ai adus vorba.
Nu te-ai putut abține cu Hyeon-ju mai devreme!
Ai zis că am făcut treabă bună.
Am zis-o fiindcă te smiorcăiai ca un ratat.
Nu mă smiorcăiam ca un ratat.
„Nu mă smiorcăiam ca un ratat.”
Ce faci?
Te imit, ratatule. „Mi-e foame. Mă doare stomacul.”
Ce urât ești!
Cum poți să glumești așa?
Ce? Nu glumesc. Vorbesc serios.
Mă simt jignit. Cere-ți scuze!
SCUZE, AM GREȘIT. NE VEDEM LA BIROU MÂINE, LA ORA 10:00.
Woo-jin!
Știam că ne va accepta!
Nu ajunge!
Ce gălăgios ești!
Nu te enerva! E doar un joc.
De ce te-ai supărat?
- Pleacă mai repede! - Voi pleca!
- E rândul meu. - Știu.
- Nu înjura! - Bine!
- Trebuie să purtați mască. - Bine.
Ce e?
Cineva ne urmărește.
Cine?
Erau tineri, dar știau să lupte.
Ești sigur?
- Poftim? - Sigur te urmărește cineva?
- Concentrează-te! - Chestia e…
Vorbește!
Înainte să lucrez pentru dv.,
am împrumutat niște bani de undeva.
N-au zis că vor banii înapoi și i-am ignorat.
Treci la subiect!
Dar au venit după bani recent.
Cel care a venit să recupereze banii purta o șapcă cu o pisică roșie pe ea.
Cretinul care ne-a luat prin surprindere azi purta aceeași șapcă.
Nu e o coincidență?
Nu. Era aceeași șapcă.
De unde ai împrumutat banii?
Voi explica pe scurt situația de ieri.
Yang Jae-myeong îl jefuise pe omul ăla,
dar a uitat.
S-a iscat o ceartă când a intrat în vorbă cu el.
Dar câți bani împrumută băieții lui Jae-myeong cu un act furat?
Cam 50 de milioane de om.
Adică 500 de milioane la zece acte furate. Doamne! De când fac asta?
De cel puțin o jumătate de an.
Au făcut avere!
Cămătarii au stat cu mâinile în sân?
Vor fi anchetați de poliție, dacă fac reclamație.
Încearcă să recupereze banii singuri, dar nu reușesc.
Iată planul meu!
Îi găsesc pe cămătarii escrocați de Yang Jae-myeong
și recuperez banii furați contra unui comision.
La un comision de 1%, sunt trei miliarde.
Să percepem 2%.
Woo-jin…
dacă sunt escrocați cămătarii,
nu s-ar agrava situația celor care au luat împrumuturi de la ei?
Poftim?
Și-ar hărțui mai mult clienții, ca să compenseze pierderile.
Și?
Afacerile mici ar fi cele mai afectate.
Ai dreptate.
Da.
Cum ne-au găsit?
Nu știu.
Stinge lumina și panoul de afară!
La naiba!
LIBRĂRIA PYEONGHWA
- Închideți telefoanele! - Bine.
E aici? Ești sigur?
Da, sunt sigur.
Ai împrumutat bani de la o librărie?
Da. Proprietarul a fost un mare cămătar pe vremuri.
Dă-i un picior!
Lovește aici!
Grăbește-te, nenorocitule!
- Lovește mai tare! - Ce?
- Lovește mai tare, nenorocitule! - La naiba!
Mai tare!
Lovește mai tare, idiotule!
Ajunge!
Ne trebuie echipament greu ca să spargem oblonul.
Aici e seiful.
Aseară, în drum spre casă, ați verificat dacă sunteți urmăriți?
Am luat autobuzul.
Puteau urmări autobuzul.
Dacă ne-au urmărit aseară, de ce nu ne-au atacat imediat?
De ce au așteptat până acum?
- Poate voia să-l aducă pe Kim Jun-min… - Hyeon-ju…
Yang Jae-myeong a văzut cum ne batem aseară.
Dacă voia să ne atace, ar fi adus mai mulți oameni.
Probabil că nu erau siguri.
Dar poate s-au prins acum.
E important să aflăm cum ne-au găsit.
Așa vom evita să facem aceeași greșeală de două ori.
Bine. Înțeleg.
Ce-ar fi să stăm de vorbă?
Yang Jae-myeong știe de locul ăsta?
A venit aici mai demult.
Înseamnă că s-a prins că avem o legătură cu locul ăsta.
Așa e.
Da.
Păi…
putea să-ți recunoască șapca, nu?
Chestia e
că te-am urmărit mai demult, când alergai după un vagabond.
Da, eu am fost.
Bărbatul fără adăpost era Yang Jae-myeong.
Înțeleg. La naiba!
Purtam șapca aia, nu-i așa?
Da. Șapca ta m-a impresionat.
Atunci poate că așa au aflat.
Dar de ce crezi că au lovit oblonul?
Oblonul nostru e făcut pe comandă, din oțel, nu din aluminiu.
Asta au verificat.
La naiba! Cred că se vor întoarce.
De ce e aici?
Ce făceați?
Mașina aia albă a venit aici, nu?
Vorbește!
Îmi cer iertare. E vina mea.
Am fost într-o misiune azi-noapte.
Ce fel de misiune?
Chestia e…
Ce fel de misiune?
L-am urmărit pe Yang Jae-myeong.
- De ce? - Bunicule…
cămătarii abia așteaptă să fie prins Yang Jae-myeong.
Sunt sigură că vor plăti pentru asta.
Eu sunt singura care îl poate prinde.
E vorba de bani?
E bine să faci bani.
Și voi ce ați făcut?
Sunt bodyguarzii mei, nu-i așa?
Nu sunt rănită.
Mă dezamăgești.
Și tu mă dezamăgești, bunicule.
E clar că Yang Jae-myeong e pus pe rele. De ce nu faci nimic?
Dl Hwang ar putea scăpa de el cât ai clipi!
Ești frustrat? Eu sunt și mai frustrată!
Gun-woo, scoate bandajul!
- Poftim? - Grăbește-te!
Poftim? Bine.
Dacă Yang Jae-myeong și Kim Jun-min escrochează cămătari,
aceștia vor amenința și vor profita mai mult
de oamenii neputincioși ca Gun-woo.
Astfel, toată munca ta caritabilă ar fi lipsită de sens.
Banii tăi s-ar duce direct în buzunarele lor!
Dacă vrei să-i ajuți pe cei nevoiași,
ar trebui să scapi de lepădături ca Yang Jae-myeong, mai întâi.
Cine ți-a tăiat fața?
Șeful de la Smile Capital.
Cum îl cheamă?
Nu-i știu numele.
Avea o cicatrice lungă pe obrazul stâng.
Mergeți acasă!
Domnule…
ar putea fi o coincidență?
Verifică dacă Kim Myeong-gil e directorul companiei Smile Capital.
Da, domnule.
Juju!
Poftim?
Ai spus că suntem bodyguarzii tăi.
Recunosc că mi-a plăcut.
Și?
M-am gândit că ar fi plăcut să nu ne formalizăm.
Suntem o echipă la urma urmei.
Nu suntem o echipă dacă ne formalizăm?
E o sugestie, fiindcă ar fi bine dacă am putea lucra ca o familie fericită.
Dacă suntem o familie, cel mai mare le face cinste celorlalți.
Plătești tu?
Prefer să ne formalizăm, doamnă.
Glumeam. Să folosim cardul de credit al bunicului. Ce vrei?
Antricot.
Atunci plătești.
Carne la grătar.
- Carne la grătar? - Da. Știu un loc grozav.
Bine.
Să mergem!
De când ești prieten cu Gun-woo?
Nu contează de când știi un om.
Dacă îl știi de mult timp nu înseamnă că îi ești prieten.
Deci?
Ce contează cu adevărat
e cât de asemănătoare sunt traiectoriile în viață.
Să îl înțelegi pe celălalt, chiar și după o conversație scurtă.
Asta contează.
- Așa sunteți voi doi? - Da.
Boxerii ca noi schimbă mai mult decât pumni într-un meci.
„Deci așa ai trăit.”
Bum!
„Așa am trăit.”
Fiecare lovitură conține
caracterul boxerului, sufletul lui, experiența, isteria…
Istoria?
Istoria.
Vedem totul. Știm totul.
Sigur.
În plus, Gun-woo e…
pușcaș marin.
Și asta spune totul.
Ce anume îți spune?
Totul.
Totul despre ce?
Juju, nu e ceva ce poate fi explicat. E o chestie de pușcași marini.
Ca atunci când rapperii folosesc „hip-hop” cu sens general.
Când se uită la ceva, spun că e hip-hop.
E de nedescris.
Înțeleg. Zici că e de nedescris?
- Mă ironizezi? - Sigur că nu.
Chestia asta e…
- Poftim! - Da.
Ce e?
- Nici n-ai pornit grătarul? - Nu mi-ai spus s-o fac.
Cine e la masă pornește grătarul.
Nu știam. De ce nu l-ai pornit înainte să pleci?
Cum aș fi putut? Grătarul ar fi ars până mă întorceam.
Cum să ardă fierul?
Nu fierul arde.
Carnea se arde dacă grătarul e prea încins.
Deci carne se arde.
Asta înseamnă când spui că arde grătarul.
Așa zic experții în grătar. Eu sunt amator.
- Și mama spune că arde grătarul. - Mama mea, nu.
- Pentru cineva care cunoaște carnea… - Gata!
Dă-i bătaie!
Nu pot.
Nu se pune carne pe un grătar călduț.
Asta alterează gustul. Trebuie să aștepți.
Stăm de vorbă cât se încinge grătarul?
Gun-woo, vorbește direct!
Bine. Ești rudă cu dl Choi?
Poftim? Asta a venit din senin.
Și eu eram curios.
Păi…
vă spun pe scurt.
Am fost diagnosticată cu tumori spinale la opt ani.
M-am vindecat până la zece ani.
Dar tata a murit.
Am fost trimisă la orfelinat.
Dar îmi displăcea așa de mult, că am fugit.
Îmi era atât de foame,
încât mâncam tăiețeii cu sos de fasole neagră, lăsați de oameni la ușă.
Am lucrat în baruri, cu alți copii fugari,
dar era foarte greu.
Așa că m-am întors la orfelinat.
La vârsta de 17 ani, am fost dusă la alt orfelinat.
Bunicul era proprietarul.
- Dl Choi? - Da.
A construit un orfelinat ca să facă ceva important.
Era foarte bun cu mine.
La început, am crezut că e un pervers.
Dar, cu timpul, am realizat…
că așa era el.
Bunicul m-a lăsat să învăț ce nu puteam învăța fiindcă nu aveam bani.
Am învățat kendo și să merg cu motocicleta.
Se vede că dl Choi e un om bun.
Încă din gimnaziu,
am lucrat cu mama, cu jumătate de normă, să plătim datoria tatei.
Când a ajuns datoria la 100 de milioane, m-am simțit neajutorat.
Știu cât de înfricoșătoare pot fi o sută de milioane.
Când dl Choi mi-a dat banii să-mi plătesc datoriile,
mi-am spus
că trebuie să-l protejez cu orice preț.
Bunicul mi-a spus că, pentru a judeca integritatea cuiva,
trebuie să-mi deschid mintea.
Oamenii integri îți vor vedea sinceritatea și te vor aprecia,
iar cei lipsiți de integritate vor profita de tine.
- Așa e. - Ești un om bun, Gun-woo.
Da. Mă pricep să fiu bun și harnic.
- Putem începe să frigem carnea. - Sigur.
Apropo de sincronizare perfectă!
Înveți.
Am învățat de la cei mai buni.
Mă simt exclusă.
Nu contează. Întoarce-o!
- Nu pot. - Ai încredere în el! Se pricepe.
Nu mă pot obișnui cu discuția asta.
Nu te grăbi!
Miroase incredibil.
- Să radem tot! - Sigur.
- Când ți se vor scoate firele? - Mâine.
Te doare?
E suportabil.
- Am cerut-o caldă pe a mea. - E mai bine rece iarna.
Pe bune!
- Hyeon-ju… - Da.
Yang Jae-myeong știe unde suntem. N-ar trebui să facem ceva?
O să discut cu bunicul.
- Întreabă-l repede! N-avem timp. - Bine.
Dnă Lee…
holul creează prima impresie despre hotel.
Vreau să vadă clienții străini cel mai tipic coreean, mai frumos
și mai impresionant hol din lume.
Ceva ce n-au mai văzut până acum.
Am înțeles.
Abia aștept să aflu ideile tale geniale
la întâlnirea de mâine.
Cazinoul nostru va fi la ultimul etaj al hotelului.
Obiectivul meu e să am un venit anual de 100 de miliarde de woni.
Sunt mulți oameni dornici să joace, acum că s-au închis cazinourile din Macao.
Le rezervăm un apartament în fiecare săptămână, ca să se distreze.
Îi vom filma în ascuns, jucând.
Când vom avea destui bani,
Jang-do va preda poliției dovezile despre jocurile de noroc ilegale.
Când hotelul va fi ruinat și nu va mai valora nimic…
îl vom prelua noi în întregime.
Când vine Jang-do cu dovezi împotriva lui Hong,
trebuie să putem plăti 100 de miliarde.
Ne mai lipsesc vreo 50 de miliarde.
Da.
E timpul să recuperăm toți banii.
Vindem tot ce are valoare.
Faceți loc!
Da.
Tocmai a venit mașina despre care vorbeați.
Bine.
Vin imediat!
Ce se întâmplă?
IEȘIRE SPĂLĂTORIE
Hei!
Ce se întâmplă? La naiba!
Uitați-vă la el!
- Lasă mâinile jos! - La naiba!
E scârbos. La naiba!
Ce face cretinul ăsta?
Salvează-mă!
Prindeți-l!
Ești mort, nemernicul dracului!
Unde te duci?
Dezbrăcați-l!
Vino încoace!
Bună ziua! Pe aici.
- E înăuntru acum? - Da.
Mulțumesc pentru efortul depus.
- Îi poți număra. - Mulțumesc.
- Nemernicule! - Futu-i!
Îmi cer iertare. Dați-mi niște haine, vă rog!
L-ați aranjat bine, băieți.
Bună ziua, domnule!
Ce frig e! Îmi puteți da niște haine?
Îmi pare rău.
Salut!
Tu…
Tu ești, nu? Futu-i!
Nemernicule!
Făceai pe grozavul.
Idiotule!
Știi…
nu trebuia să te pui cu el.
Credeai că se va speria
și își va cere scuze
doar pentru că vărul tău e polițist?
Să-ți dau o lecție importantă!
Animalele neîmblânzite mușcă dacă le lovești.
Nu contează cât de puternic sau de slab ești față de ele.
Te mușcă.
Așa…
Dezbracă-te!
Poftim?
Scoate-ți chiloții!
Bine, am înțeles.
Dă-mi drumul de data asta!
- La naiba! - Îmi cer iertare.
- Nu știu despre ce e vorba… - In-beom!
Iertați-mă măcar de data asta!
Să terminăm treaba!
Te dezbraci sau nu?
Nu mă omorî!
- Te rog, lasă-mă să trăiesc! - Mai bea!
Te dezbraci sau nu?
Mă dezbrac!
Acum!
Bună decizie!
Dle director Hong, să vedem cum te dezbraci!
AM CEVA TARE
Ajunge!
Scoal-o! Haide!
Da.
Dle Choi, Kim Myeong-gil pe care îl știm e directorul companiei Smile Capital.
Înțeleg.
Vin să vă iau. Ajung repede.
Bine.
Scuze pentru decizia neașteptată.
Am avut necazuri în ultima vreme.
M-am gândit bine înainte să iau decizia, sper că înțelegeți.
Compania se închide la finalul lunii.
O să vă plătesc
salariul pe un an și compensația.
Mulțumesc pentru tot.
Cum rămâne…
cu banii care trebuie recuperați?
Mă ocup eu de asta.
Tată!
- Da. - Sunt Oh In-muk, de la pază.
Au intrat hoți în biroul dv.
Câți?
Cred că sunt doi.
Măi!
Ai zis zece minute.
Acest model are, de obicei, un cifru de șase cifre.
Ăsta are opt.
Cred că l-au modificat.
- Și ce? - Am nevoie de mai mult timp.
Grăbește-te!
Am reușit!
Bine. La o parte!
Aceste bilete la ordin valorează un miliard fiecare.
- Ce s-a întâmplat? - Nu a ieșit nimeni. Am oprit liftul.
Înțeleg.
Vreți să vă însoțesc?
Nu e nevoie. Mulțumesc.
Stai puțin! O să împrumut ăsta.
Sigur.
Cine ești?
Cum ai intrat?
Cine v-a trimis?
La naiba!
Cine v-a trimis?
Futu-i!
- Domnule, sunteți bine? - Ucide-l pe nemernic!
E în regulă, Beom.
- Revino-ți, Beom! - Bine.
- Da? - Da.
Kang In-beom!
Nu avem timp.
Ia toți banii din seif și coboară primul!
Adună-te!
Domnule!
A dispărut.
- Coboară primul! - Da.
- Domnule Choi! - Da.
Te-ai mai gândit?
Spune-mi! Care e problema?
Să-l evităm pe Yang Jae-myeong.
De ce?
Omoară oameni.
Să mutăm librăria.
De ce?
Hyeon-ju…
uită-te la mine!
Sunt bătrân și obosit.
Nu mai am putere sau curaj
să mă lupt cu ei.
Vreau să-mi trăiesc zilele rămase în pace,
învățându-te ce am să te învăț
și oferindu-ți ceea ce vreau să-ți las ție.
Asta e singura mea dorință.
Mă poți ajuta?
Bine.
Mulțumesc.
Valoarea aurului crește
când oamenii își pierd încrederea în biletele de bancă.
De aceea cel mai bine e să ai fondul secret în aur.
Dacă topești aur și-l amesteci cu alt aur, practic, se spală singur.
E primul lucru pe care l-am învățat de la Choi.
N-am reușit să pun mâna pe aurul lui ascuns.
Regret și acum.
Ticălos bătrân!
De ce a trebuit să închidă compania?
Beom!
Da.
Vino încoace!
Ce părere ai?
E uimitor.
Fiecare lingou valorează 500 de milioane. Dacă pică afacerea noastră din Coreea…
noi doi luăm aurul și mergem în Vietnam.
Am infiltrat pe cineva în guvernul vietnamez.
Cu aurul ăsta,
vom putea trăi regește tot restul vieții.
Mulțumesc.
Ești fratele meu.
Aș face orice pentru tine.
Beom…
doar pe tine te am.
Știi asta, nu?
Haide!
Au cel mai bun porc prăjit din lume.
- Așa de bun? - Da.
Mătușică!
Sunt Woo-jin.
Doamne, Woo-jin!
Ce s-a întâmplat?
Am luat un împrumut de la cămătari.
Mi-au cerut să le returnez banii.
Le-am zis că n-am bani, fiindcă nu merge bine afacerea.
Au distrus totul.
Doamne, ce frică mi-e!
Ce mă fac?
Nu-și poate administra afacerea, fiindcă ai distrus totul.
Cum vrei să-ți plătească dobânda acum?
Nu plătea.
Fii mai înțelegător! Sunt vremuri grele pentru toți.
Eu din ce vrei să trăiesc?
De ce nu plătești pentru ea?
Știi că nu am bani.
Atunci ține-ți gura!
Vezi-ți de treaba ta! Ai înțeles?
Bine.
Era Im.
Mi-a fost coleg de serviciu.
A fost păcălit de cineva căruia i-a împrumutat 500 de milioane.
- De Yang Jae-myeong? - Nu știu.
N-am cerut detalii.
Dar erau actul unui vagabond și o firmă-fantomă. Modul lui de operare.
El a fost.
Ar trebui să-l prindem.
Și eu sunt o victimă. Nu pot sta degeaba.
Bunicul a spus să ne dăm la fund.
Sunt oameni periculoși.
Cred că e greșit să nu facem nimic.
Ce-ar fi să-l sun iar și să-i spun de Yang, ca să-l prindă?
Dacă vrem să-l prindem, ar trebui s-o facem.
Am putea face bani.
Dacă facem bani din asta, pot s-o ajut pe mătușica?
Împărțim banii în mod egal. Îi poți folosi cum vrei.
- Bine. - Vreau s-o ajut și eu.
Veniți încoace!
Vino!
La naiba!
Mulțumesc.
Toți banii.
Ar trebui să vedeți ceva.
Mașina aia.
Șoferul a oprit motorul, dar nu iese nimeni.
- Pregătiți-vă! - Da.
Verifică-ți telefonul!
Da.
Domnule, ei sunt aici.
Fă exact cum îți spun peste două ore.
Ei sunt aici.
Să mergem!
O să muriți azi, cretinilor!
Da, domnule.
Puteți veni acum.
Ieșiți de acolo!
Știu că sunteți acolo, ieșiți mai repede, cretinilor!
Ieșiți de acolo, nemernicilor! Vă jucați de-a v-ați ascunselea?
Imbecilii!
Te rog, răspunde…
HYEON-JU
- Da. - Bunicule, băieții sunt în pericol.
Unde ești?
Mai repede!
- Mișcați-vă! - Haide!
Nemernicilor!
Fugi!
Futu-i!
Fugi!
Futu-i! E o nebunie. ide!