Gata, ai muniție. Îți mai trebuie ceva?
- Oameni. - Da?
A trebuit să scap de un bețiv azi, dar nu e problema ta.
- Așa e. - Dar s-ar putea să ai altă problemă.
Care anume?
Se zvonește că tipul din banda Dearpmis care e în spital a vorbit cu poliția.
Înțeleg.
Nu e bine.
Mulțumesc pentru conversație! Ne mai vedem.
- Da? - Eu sunt.
S-ar putea să avem o problemă.
HARRY HOLE
Criminalul în serie tipic e bărbat.
E alb și are între 24 și 40 de ani.
Preferă să lucreze singur.
Dar e posibil și să aibă complici, să acționeze în pereche.
Dacă își mutilează victimele, ca în cazul nostru,
e semn clar că acționează singur.
Prima victimă e aleasă de ucigaș într-un mediu care îi e foarte cunoscut.
Etajul 5.
O victimă tipică e mama lui.
Oamenii cred că ritualurile au legătură cu criminalii în serie, dar nu e adevărat.
Dar, dacă există ritualuri,
aproape întotdeauna avem un criminal în serie.
Există două tipuri de criminal în serie.
Psihopatul și sociopatul.
Psihopatul nu are loc de muncă, nu are educație.
Are cazierul lung cât o zi de post și ajunge să fie suspectat imediat.
Sociopatul pare să funcționeze bine. E inteligent, bine adaptat.
Întâi trebuie să-l prindem.
- Ai ceva ce putem folosi în practică? - Ajungem și acolo, Waaler.
Uciderea unei persoane ia timp.
Deci e relevant dacă se întâmplă în timpul săptămânii,
în weekend sau în concediu.
Cele din urmă ar putea sugera că ucigașul are loc de muncă.
Ceea ce ar putea sugera că avem de-a face cu un sociopat.
Deci, dacă ucide în concediul de vară, înseamnă că are serviciu și e sociopat?
E posibil.
E suficient de practic, Waaler?
Da. Dar cred că ar fi bine să vorbești despre cazul nostru în sine.
Avem trei crime…
Două crime. Lisbeth Barli e doar dispărută.
Îmi pare rău, avem trei crime. Nu încape îndoială.
Și au avut loc la un interval egal de zile.
Ritualul mutilării și decorării cadavrului a fost dus la bun sfârșit de trei ori.
Asta sugerează o fază incipientă și un nivel de control.
Dar victimele și locurile alese?
Da, s-ar putea să ai dreptate.
În ce privință?
Alegerea victimelor și a locurilor sugerează opusul.
Cum așa?
Prima victimă, Loen, e ucisă acasă la ea, unde trăiește singură.
Poate să intre și să iasă fără să riște să fie prins sau identificat.
A doua victimă, Barli, e răpită dintr-un cartier rezidențial,
ziua, cu mașina, mașinile având număr de înmatriculare.
Începe să-și asume riscuri.
A treia crimă e întâmplătoare,
în toaleta femeilor dintr-o clădire de birouri.
Ai mare noroc dacă nu ești prins sau identificat.
Care e concluzia?
Credem că avem de-a face cu un sociopat bine adaptat,
dar nu știm dacă e pe cale să o ia razna sau dacă încă deține controlul.
La ce să sperăm?
În primul caz, ne așteaptă un masacru, dar avem șanse să-l prindem.
În al doilea caz, face pauză între crime, dar probabil că n-o să-l prindem.
Lacul sau puțul, nu știu ce preferi…
Bine. Mulțumesc, Ståle.
Aș sugera să începem
prin a-i interoga din nou pe toți cei cu care am discutat deja.
O să stea mulți cu ochii pe noi, inclusiv din străinătate.
Deci te-ai dus la ABC Recuperatori legat de niște aparate auditive?
Avocatul meu îmbătrânește și îmi trebuie alții,
ca să evalueze un contract de agenție.
Deci ai luat legătura cu unii specializați în recuperarea datoriilor?
Da, dar mi-am dat seama abia la întâlnire.
Mă rog, cât a durat, înainte să înceapă nebunia.
Dacă îți cauți avocat, bănuiesc că te-ai văzut cu mai mulți.
Îmi poți spune cu cine?
Alți avocați m-ar fi primit abia după concediul de vară.
ABC Recuperatori au fost mai serviabili.
Sunt suspectat de ceva?
Da, ca toată lumea.
Da, corect…
Mi se pare mie sau ai accent?
Da, e posibil. Călătoresc mult în străinătate.
- Poate de-asta. - Pe unde călătorești?
Am o căsuță în Thailanda.
Mă duc în Elveția, la producătorul de aparate auditive.
Dar merg mai ales prin țară, la spitale, instituții și așa mai departe.
Ești căsătorit? Ai familie?
Dacă Domnia Ta binevoiește să se uite la hârtia pe care a luat notițe Skarre,
o să vadă că nu.
Împart casa cu Truls.
Un shar pei.
Un câine.
- Bine. Poți să-mi spui ce s-a întâmplat? - Cred că colegul tău, Skarre…
Și-a notat tot, da, dar vreau să-mi spui și mie ce s-a întâmplat.
- Bună! - Cu ce te pot ajuta?
Mă văd cu Halle peste câteva minute. Dar m-au omorât astea cinci etaje.
I-am cerut recepționerei…
Barbara Svendsen.
I-am cerut un pahar cu apă.
A apucat-o pe hol.
- Da. - Da…
Cum nu s-a mai întors, am plecat să-l caut pe Halle,
cu care aveam întâlnire.
- Salut! - Salut!
- Clausen. - Clausen! Da!
A mai intrat sau ieșit cineva din toaletă?
Nu, n-am văzut pe nimeni, în afară de angajați.
Am mai declarat asta de multe ori.
Văd, dar nu ai menționat și despre ce angajați e vorba.
Toți sunt suspecți, bine.
Am nevoie de sala asta.
Poți să pleci.
- Mersi. - Nu tu.
Tu pleci, tu rămâi.
Rămânem aici.
Zi mai departe.
Am văzut-o pe femeia de serviciu. Dar a dispărut undeva de-a lungul holului.
Am discutat cu ea.
Bine. Am mai văzut un tip la costum.
Și-a turnat cafea lângă aparat, iar apoi a intrat în biroul lui, bănuiesc.
- A mai fost și curierul pe bicicletă. - Un curier?
Da. A plecat chiar înainte să mă duc eu să-l caut pe Halle.
Mă rog, nu se numără printre angajați, dar venise cu treabă, ca să zic așa.
De ce te uiți așa la mine?
- Cum arăta? Înalt? Slab? - Nu știu, ce dracu'!
De unde să știu? Tocmai pleca.
- Arăta ca mine… - Adică era gras?
- Gras? Nu se cuvine… - Stai aici.
Cât de repede faci o listă cu colete duse de curieri în ziua crimei?
- Destul de repede, cred. - Întâi trebuie să…
Întreabă de livrări sau ridicări de la ABC la toate firmele de curierat.
- Nu tu conduci… - Fă-o și gata!
L-a descris Clausen?
Da. Purta tricou negru, pantaloni scurți și încălțăminte de pedalat.
Nu știe cât de înalt era. Avea fața ascunsă.
Purta ochelari de soare, cască și, în mod interesant, mască.
De-asta i-a deschis Camilla Loen.
Normal, a sunat la interfon. Curierii pe bicicletă poartă mască mereu.
A zis că a adus un buchet de flori sau un colet expres.
De când a venit Clausen și până a plecat curierul
au trecut peste patru minute.
Un curier pe bicicletă vine repede, lasă coletul și o șterge.
Nu pierde atâta timp, patru minute.
Îi pun pe băieți să afle dacă au fost curieri la locurile crimelor.
Da. Trebuie să ne mai gândim la ceva.
Dacă avertizăm lumea despre curierii necunoscuți…
- Bine, vorbesc cu Møller. - Bine.
Auzi, Harry? Bravo, ești dat naibii!
Se confirmă decesul unei persoane
după atacul asupra Korps, clubul de motociclism.
Agnes Sjølid, de la Poliția Oslo, spune că ancheta continuă…
E cineva?
- Te ajut cu ceva? - Sunt de la poliție.
Stelele de pe ușă…
- Pentagrama? - Da.
- E… Are ceva? - Nu, doar mă întrebam ce înseamnă.
Pentagrama e un vechi simbol religios.
Apare pe pietre funerare mai vechi de o mie de ani.
- Deci simbolizează binele? - Da, a noastră da.
Dar…
când e răsturnată, adică…
dacă-s două colțuri în sus,
atunci ține de demonologie.
Ce mai e și aia?
Învățăturile răului.
N-a dus nicăieri pista legată de curier?
Avem alerte pe rețelele sociale, la radio și la televizor.
Am primit 24 de ponturi până acum, care confirmă ce știam deja.
Contactați fotografii prezenți în Carl Berner,
poate au filmări cu oamenii.
Crezi că s-a întors la locul crimei?
Dacă e un criminal în serie sociopat,
ancheta e un joc palpitant pe care îl joacă cu poliția.
Urmați-mă!
Ce spun legiștii?
Că n-avem oameni și am rămas în urmă, dar am acordat prioritate acestor cadavre.
N-am găsit spermă, piele, păr sau sânge.
Nu sunt urme de agresiune sexuală.
Singurele urmele fizice ale făptașului sunt găurile de glonț.
- E interesant. - Ce anume?
- Că nu sunt urme de agresiune sexuală. - Atunci nu are mobil sexual.
Nu, crimele în serie au întotdeauna mobil sexual.
Poate e un soi de dl Chance.
„Îmi place să mă uit.”
Poate că nu trebuie s-o atingă ca să simtă satisfacție sexuală.
Poate sunt de ajuns crima în sine sau cadavrul.
Și Lisbeth Barli?
I-am examinat degetul și ce vă putem spune e că suprafața tăieturilor sugerează
că a folosit același cuțit sau sculă în toate cele trei cazuri.
Cum rămâne cu armele de la locurile crimelor?
Testele confirmă că au fost folosite la crime,
dar le-au fost șterse seriile.
Aceleași urme ca pe armele confiscate.
Orașul e plin de arme. Se transformă în Montana.
Maya! Cazul Barli?
Scriem că Toya Harang preia rolul surorii ei.
- Termin textul înainte de prânz. - Bine. Ai citate?
Willy Barli: „«Spectacolul continuă» nu e doar un clișeu.
Arta nu e o joacă. Știu că Lisbeth e cu noi, orice ar fi.
Situația ne-a afectat profund.
Dar folosim energia în mod pozitiv. Piesa va fi un omagiu adus lui Lisbeth.”
Bine. Îmi place abordarea pozitivă. Chiar e nevoie de așa ceva.
Ne ocupăm doar de curierul ucigaș. Lăsați deoparte orice altceva.
- Bună! - Bună!
Toate bune?
- Da. Sunt la muncă. - Și eu.
De fapt…
Așadar…
Voiam să-ți amintesc să-l duci pe Oleg la băile Frogner mâine.
Da, desigur. Mi-am pregătit șortul de baie.
Nu te-am văzut niciodată în șort.
Cum arată?
E negru și scrie marca pe el.
Da, sunt boxerii pe care ți i-am cumpărat.
- Se poate înota în ei. Ce e? - Ți-am trimis un e-mail.
- Trebuie să închid. - Bine.
Bine. Pa!
Ai văzut e-mailul?
- Poze din zona crimelor. - De la Maya Ek, de la Aftenposten.
În schimb, îi acord un interviu sau îi dau voie să scrie un profil.
E bine și pentru serviciul nostru, ne îmbunătățește puțin imaginea.
În fine… Uite-le.
Mersi.
CAMILLA LOEN APARTAMENT
- Mai avem cheile de la Camilla Loen? - Sunt la Bjørn Holm.
Mulțumesc că ai venit imediat!
Ce vrei?
Să te avertizez.
Odin și Dearpmis spun că nu pot plăti armele comandate.
Cică fiindcă le-ai preluat tu piața.
Așadar…
Au de gând să te omoare.
Și de ce îmi spui?
Fiindcă tu plătești. Prefer clienții plătitori.
Au zis cumva unde sau când?
E posibil oricând.
Odin și Loke sunt la spitalul Aker.
Pune mâna.
Stai liniștit.
Ce dracu' faci aici?
Muncesc.
Muncești?
Eram sigur că am încuiat ușa.
Da, ai încuiat-o.
Am luat cheia de la îngrijitor, să fie.
Bună!
Ai uitat să-ți iei somniferul?
Soțul tău a auzit tărăboi sus și a zis că i-a intrat cineva în casă Camillei.
- Termină! - De ce nu te duci să te culci?
Noapte bună!
- Ce ai? - Ce ai tu pe tine?
- De ce ești îmbrăcat așa? - Culcă-te și gata.
Scuze. Vrei o cafea?
Da, mersi.
Ce fel de somnifere ia?
Heroină. Glumesc, zopiclonă. E…
O iau fără rețetă din străinătate.
Omor doi iepuri dintr-o lovitură, fiindcă e și anxiolitică.
- Iei și tu? - Eu? Nu.
Nu, anxietatea se naște din libertate și vreau să-mi păstrez libertatea.
Dacă îți potolești anxietatea, preiei frâiele propriei vieți.
Să citești Heidegger. Ți-ar plăcea.
- Dar nu suferi de anxietate? - Ba da.
- Ai anxietate? - Da.
Și tu ai.
Da.
Dar criminalul ăsta nu are anxietate.
Nu? De ce?
Libertatea ne ține treji.
Alegerile.
Ucigașul nu are încotro.
De ce nu?
Fiindcă e un instrument. Fiindcă viața lui are scop.
Nu e derutat, ca noi doi. El…
Știe ce face. De-asta doarme bine noaptea.
Și ce scop are viața lui?
Nu e evident?
Femeile alea erau… destrăbălate.
Așa crezi?
Barbara Svendsen schimba iubiții ca pe șosete.
Lisbeth Barli era căsătorită, dar înainte de asta umbla ca o…
Țigancă.
Și…
Camilla Loen?
Nici ea nu era fără de păcat.
- Scopul ucigașului e… - Să fie un instrument al lui Dumnezeu.
Evrei, capitolul 13, versetul 4.
„Iar pe desfrânați îi va judeca Dumnezeu.”
Da…
Am mai auzit asta.
O să-mi notez. Evrei. Și o să-mi notez și… Heidegger.
Mersi de cafea!
Apropo…
Ești vânzător de accesorii bisericești.
Ce înseamnă când cineva scrijelește o pentagramă în lemn?
Unde ai găsit-o?
Pe grinda de deasupra patului Camillei.
- Deasupra patului? - Da.
Ar putea fi o stea a diavolului.
Păgânii o pictau deasupra paturilor și a ușilor,
să-i păzească de moroaice.
- De moroaice? - Da. Aduc coșmaruri.
Sunt duhuri feminine, care stau pe pieptul persoanelor adormite
și le călăresc, ca să viseze urât.
- Numele vine de la indo-germanicul mer. - Recunosc, nu stau bine cu indo-germana.
Da, deci înseamnă moarte.
Sau crimă.
Să mă prezint.
Sunt făptura care sperai că nu există.
Sunt cel care îți iese de sub pat după ce ai adormit.
Cel care stă pe pieptul tău, îți bagă zăbala în gură și te călărește.
Te călărește până în iad.
Sunt făptura care sperai că nu există. Sunt cel care…
Mesajul ăsta e pentru noi. Vrea să știm. Vrea să fie admirat.
Totodată, nu ne oferă nimic concret.
Ce poți face cu sunetul?
Aș folosi inteligența artificială să elimin distorsiunea,
dar el a folosit inteligență artificială cu audio adversarial.
- E nebunie curată. - Poți s-o elimini?
- Nu, nici gând. E imposibil, frate. - Bine. Holm, tu ce ai aflat?
Poți cumpăra casetele astea de oriunde online, deci…
Dar, conform expertului lingvistic,
tipul ăsta vorbește un fel de suedeză de modă veche,
amestecată cu norvegiană, deci nu mai stă în Suedia de mult.
- Și amprentele? - Le-am ridicat, dar sunt ale tale, deci…
Da, bine.
Ați găsit acasă la Loen și amprentele vecinului de jos?
Da, pe ușă, la interior, dar a urcat cu îngrijitorul.
- Deci nu e ceva neașteptat. - Da, bine.
Anunți tu echipa de anchetă? Am o întâlnire importantă.
Cum ți-ai dat seama că era posibil să fie ceva pe casetă?
O casetă ca aia în casa unei fete născute în anii 2000?
Dacă eram treaz, o vedeam din prima. Ar trebui să fiu concediat.
Scările sunt aici, fricosule.
Crește presiunea asupra poliției și a altor autorități.
Populația se simte din ce în ce mai amenințată.
Conform unui sondaj al Norsk Gallup, patru din cinci persoane…
Poți să-l oprești?
După săptămâna aceasta…
Ai zis că n-a fost nimeni aici în ziua când a fost ucisă Svendsen. Ești sigur?
- Un curier pe bicicletă, de exemplu? - Ți-am zis că n-am avut clienți.
- Mda… - Un curier pe bicicletă?
Da, am văzut un tip acolo, echipat.
Dar a plecat imediat. Am zis că și-a dat seama că a greșit adresa.
- Da. Nu atinge nimic. Îndepărtează-te. - Sigur.
Beate?
- Bună! - Aici.
- Bună! - Bună!
Aici pare să fie o amprentă.
Lasă-mă cinci minute.
Mi-l poți descrie pe curier?
Nu le vezi niciodată fața curierilor ăstora.
Încearcă.
N-a stat mult. Eu eram aici, după tejghea.
Oamenii ar trebui să ceară ajutor dacă au nevoie.
Trebuie să plecăm, Harry.
- Da, dar… - Uită-te la ceas.
Rahat!
- Beate, sună-mă dacă găsești ceva. - Da.
- Șah mat. - Nu…
Alo, da?
A venit un tip dat afară din Korps.
Attila vine la spital, să se răzbune pentru faza cu aruncătorul de flăcări.
Ne mai trebuie oameni.
Toți sunt la evenimentul din Göteborg. De-asta vin Korps, că știu că-s plecați.
Te ascult.
Hole ești?
Vrei să-mi vinzi ceva?
- Da. - O să închid.
Pot să-ți vând numele tipului care vinde arme bandelor de traficanți.
Eu sunt. M-ai văzut la spital.
Trebuie să vii încoace, cu niște colegi înarmați.
Ce se petrece?
Tot eu sunt.
Toată banda Korps vine încoace. Le-a spus cineva unde suntem.
De unde știu că nu e o capcană?
Trebuie să-ți asumi riscul ăsta
dacă vrei numele.
Dacă murim, informația moare odată cu noi.
Da, Hole?
Wulf, sunt la volan. Ajută-mă să dau de trupele speciale.
Korps se duc la Aker, să-l ucidă pe unul din Dearpmis. Camera 505.
- Înțeles? - Da.
- O să împuști pe cineva? - Nu, deși e tentant.
- Dar nu am cu ce să trag. - De ce?
Nu suntem în filme, ci în Norvegia.
Polițiștii își țin arma în mașina de poliție.
- Iar asta nu e mașină de poliție. - Deci adio acțiune?
Au arme trupele speciale.
- Trebuie să ne grăbim. - Exact asta fac.
Așa!
- Bună! - Bună! Ai ajuns.
Credeam că o să ratezi cina.
- Te-ai distrat? - Se putea și mai bine.
- Nu ăsta e spitalul? - Ăsta e Aker. Mergem la Ullevål.
Trebuie să plecăm.
Laoparte!
Futu-i!
Laoparte!
Rahat!
- Ce faci? - Taci!
Paștele mă-sii!
Avem un om mort și unul în comă, dar medicul spune că o să moară și el.
Wulf e sigur că ai spus Ullevål.
Zău?
Poate nu ajungeam la timp oricum.
Cum a fost?
Cum erai neînarmat, a trebuit să-i lași să plece.
Dacă mă bag și eu în proiectul ăla al vostru?
Duci la bun sfârșit o misiune, singur, fără să pui întrebări.
Trebuie să arzi niște punți.
Am înțeles.
Deci trebuie să încalc legea, ca să mă aveți la mână cu ceva?
Cât…
Cât timp îmi acorzi?
48 de ore.
- Te ascult. - Amprenta de pe ecran.
Nu e în baza noastră de date, dar am găsit o potrivire.
Vecinul Camillei Loen?
Nu, nu e a lui. Dar se potrivește cu altă amprentă din apartament.
Așa!
Era Beate Lønn. Avem amprenta criminalului în serie.
Bun, haideți!
Sunt pe drum, mamă.
Vin înapoi.
Înapoi în pântec.
Acolo voi lua cuțitul și îmi voi croi drum cu el.
- Am reușit să plătesc chiria ieri. - Stai liniștită, draga mea.
M-a ajutat cineva oricum.
Da, am băgat de seamă că vine și pleacă cineva.
- Am observat că are câine. - Da. O să-l cunoști.
Dar trebuie să te avertizez că e diferit.
E de modă veche.
Nu vrea să…
- I-auzi! - Știi tu.
Da, e serios.
Mi-a dat ceva.
A zis că nu am voie să-l deschid până nu ne logodim.
Apoi a zis că e ceva care ține o veșnicie.
POLIȚIA
Prințul.
S-a zis cu una dintre bande și cred că avem un nou membru.
Grozav!
BAZAT PE ROMANUL STEAUA DIAVOLULUI DE JO NESBØ
Subtitrarea: Alexandra Țone AVOLULUI DE JO NESBØ