Pět.
HARRY HOLE OD JOA NESBØHO
- Taxi Oslo. - Je tam s tebou někdo?
Jen nejlepší kapela na světě.
The Doors nejsou nejlepší na světě, jsou jenom nejvíc přeceňovaný.
Nechceš mi říct něco hezčího? Jinak to položím.
Třeba L.A. Woman má hezký části.
Co chceš?
Flunipam. Jistej spánek.
Díky.
Hele, ehm…
- Luštění šifer. - Hm?
V tom se vyznáš.
- Jó, trochu. Nebo myslíš hacking? - Jó, nebo…
Ten sériovej vrah nám…
Myslím, že… nám nechává kódy.
Našli jsme pentagramy poblíž těch obětí.
- A ty myslíš, že ti s tím pomůžu? - Jó, to by bylo sakra fajn.
Šifry, se kterejma jsem pracoval, byly matematické. Jen čísla.
Ale u lidí jsou…
jsou šifry něco jiného.
A co když je to obojí?
Jo, jestli zvolíš tuhle strategii, musíš zapojit podvědomí.
Intuici. To znamená, že…
že nevíš, že už to víš.
Chápeš? Pak to musíš propojit s lineárním myšlením,
rozpoznáváním vzorů.
Trans. Co o tom víš?
Asi míň než ty.
Jednou jsem takhle čtyři dny hackoval Dánskou banku s menší…
menší pomocí kapky zmraženého LSD.
Průchod vnímání.
Když tvoje podvědomí rozluští kód, dojde ti to.
Takže… trans?
Poslouchej mě.
Jenom dva.
Otevři oči.
Je to jednoduchý vzorec.
Červená hvězda ukazuje cestu.
Ďáblův pentagram…
vám ukáže cestu.
Nó, myslím, že je to jen víc toho, co už jsme analyzovali.
Hele, nepochybuješ někdy o svém výběru zaměstnání?
Ehm… Člověk si zvykne.
Když stojíš dlouho ve sračkách, zápach už nevnímáš.
Jo. Dobře. Jediné, co nám analýza říká,
je, že to pochází od bělocha, který má rád semínka.
A pak máme… otisky prstů z toho bazaru shodné s těmi u Loenové.
Ehm, dej nám chvilku.
Jo, klidně celej zbytek dne. Já jsem tady už hotovej.
- Skvělé. - Jo. Měj se, Beato.
O tom otisku prstu, který jsi našla, jsi řekla nejdřív Holemu.
Avšak vyšetřování vedu já.
- Hm, já jsem myslela, že… - Ne, ne, ne, ty jsi vůbec nemyslela.
To je ten problém.
Takže, řekla jsi Holemu ještě něco, co jsi neřekla mně?
Hm?
Máme výsledky toho, co měla za nehtem Lisbeth Barliová.
Aha… Co to je?
- Exkrementy. - Exkrementy?
Odkud pocházely?
Vím, odkud pocházely, avšak od koho?
Ehm, obsahovaly krev, takže možná z hemoroidu.
- Mhm. - Ehm, skupina B.
Tu má sedm procent populace.
A Willy Barli je dárce krve.
Chyběl jsem ti?
- Zdravím. - Dobrý den.
- Hm. - Dáte si?
Co?
Ne. V divadle mi řekli, že jste tady.
Každou středu, už patnáct let.
To vrchní říkal.
Je čtvrtek.
- Aha. - Ehm.
Jo.
Jak je?
Moc dobře ne.
Ehm, ne…
Představení je v troskách, já jsem v troskách a…
Promiňte, jen tu sedím a bla… Tohle musíte ochutnat.
Toto je jediné místo v Norsku,
kde mají fenyklový chléb i s celými semínky.
- Ehm, jsem po jídle. - Dobře.
Ehm, našli jsme pod jejím nehtem stopy exkrementů a krve.
Mhm.
Odpovídá vaší krevní skupině. Bude nutné vám provést testy DNA.
Ne.
S Lisbeth jsme měli jednu praktiku.
- Ehm… - Strkala mi prst do zadku.
Bože.
Tolik mi chybí, Harry.
Nechápu to.
- Promiňte. - Ne…
Kdo chybí vám?
- Jak jste na to… - Ten váš pohled.
Má máma, má kolegyně, Ellen.
Přítelkyně Rakel.
Není už bývalá?
Nevím, snaží se… totiž…
Snažím se ji přesvědčit, aby zůstala.
Chápu.
A proč chce odejít?
Ehm…
Chce, abych se změnil.
Stručně řečeno.
Víte co?
Myslím, že pozvu vás a vaši milou na premiéru.
Ano?
Pygmalion je podle řeckého mýtu o sochaři,
který se zamiluje do své vlastní sochy, takže možná…
vaše přítelkyně…
uvidí, co se stane, když se člověk pokouší změnit druhého.
Jó. Dopadne to zle?
Všechna má představení mají šťastné konce.
Mé motto.
Zdravím, dovolali jste se Ellen. Nechte mi vzkaz.
Ty, která vidíš všechno. Co to znamená?
Proč si…
Proč si vybírá tak složitá místa? Proč to není sexuální?
Co znamenají ty pentagramy?
Ty diamanty? Ty prsty?
Ta kazeta?
Dostal jsem nabídku… výměnou za duši.
Co si o tom myslíš?
Chybí tři tisíce.
Nechceme nože, chceme jenom střelný zbraně.
V těch teď jedou všichni.
Proč lidé jako ty a já někomu…
dluží?
- Ano, Princi? - Tohle bylo naposledy.
Dobře? Nejde to.
- Ahoj. - Ahoj.
Nechtěl bys vyjít z té temnoty ke mně na světlo?
Jsi nejkrásnější bytost, jakou jsem tu viděl.
- Ty jsi už dlouho nekouřil, co? - Možná že nikdy.
Ale ano. Já to na tobě vidím, víš?
Kdy naposled?
Aha.
Bylo to vážný.
Jak se jmenoval?
Lars.
Zavři oči.
Pojď k tatínkovi.
Poslouchej, tohle není má práce, takže…
půjdeme ke mně?
- Ano. - Mhm.
Jsem George.
- Já jsem… - Tom.
Tom Waaler.
Jak… jak to víš?
Byl jsi v novinách.
Vyšetřuješ ty vraždy.
Takže…
Tajemství tvého podnikání je u mě zcela v bezpečí, Tome.
Ty…
Už dlouho sním o tom, že budu tvým zákazníkem.
Začneme tím?
Pojď. Psa tu nech.
Zůstaň.
Poslouchej mě. Jenom dva.
Jenom dva.
- Ty jsi ten problém. - Jenom dva.
Chci, aby ses vrátil.
Využij tu šanci,
který se lidem, jako jsme my, tak zřídka dostává.
Jsme 150 metrů… Bacha! Pomalu!
Vejce se při zahřátí srážejí stejně jako krev.
Pět.
Červená hvězda…
Zdálo se mi o Camille Loenové.
- A o tom diamantu, cos našla. - Ty jsi ten problém.
Zemřela kolem páté.
Červený drahokam vybroušený do hvězdy.
- Ty jsi ten problém. - Zemřela kolem páté.
Stalo se to někdy mezi 16:55 a…
- 17:11. - Bacha! Pomalu!
…vám ukáže cestu.
Pět.
Stalo se to někdy mezi 16:55 a…
- Barbara Svendsenová. - Stalo se to někdy mezi 16:55 a…
- Zdálo se mi o Camille Loenové… - Zemřela kolem páté.
Tohle je ruka Lisbeth Barliové.
- Ty jsi ten problém. - Pět.
- Barbara Svendsenová.
Stalo se to někdy mezi 16:55 a…
…uříznutý prst.
Pentagram je…
Ty jsi ten problém.
Pět.
Je šest hodin ráno a my vám přinášíme
pravidelný zpravodajský přehled.
Policie stále nemá žádné stopy v případě dvou vražd a…
- Dobré ráno. - Dobré.
Mluvčí Pokrokové strany Anvor Ilenová uvedla,
že policie musí dostat větší prostor k jednání.
Když policie nesmí nosit zbraně, stává se bezmocnou…
- Můžete tady. - Jo.
…jsme tím pádem v nebezpečí.
Co to kurva děláš, Waalere? Kontaminuješ místo činu.
Najdeš tady DNA půlky města.
Zločin z nenávisti?
Ne… sexuální motiv.
Jde o gay komunitu.
Ahoj.
Chtěla jsem ti poděkovat za to pozvání.
Ale… nepůjdu s tebou.
Přestal jsi pít?
Jo.
Myslela jsem, že…
je to kvůli mně… a Olegovi.
Ale není.
Je to kvůli těm vraždám, že jo? To je to jediný, co tě donutí přestat.
Je to tak, viď?
Harry?
Harry, jsi tam?
Ahoj, Beato. Nakresli na fólii pentagram. 72 stupňů mezi vrcholy.
A zapni projektor v zasedačce. Jsem tam hned.
- Máš to? - Ano.
Dej mi dvě sekundy.
Harry, chci, abys vedl pár výslechů.
Nemám čas.
A… co děláš?
- Ověřuju, jestli se inspiruje Kelty. - Jakými Kelty?
Přibliž ten projektor
Tys pil?
Né. Keltové…
Keltové pomocí pentagramů určovali, kde postaví katedrály.
Na tý kazetě říká, že pentagram ukazuje cestu, ne?
Hele. Camilla Loenová, Lisbeth Barliová, Barbara Svendsenová.
Postupuje podle téhle mapy.
Tak co myslíte?
Sedí to.
Je to šifra. Měli jsme to prokouknout už dávno.
Je to do očí bijící. Každýho, koho zabil, označil diamantem.
- A tvar? - Ehm, pět cípů.
Každé oběti uřízl jeden z pěti prstů.
Ty vraždy a zmizení se staly tři po sobě jdoucí týdny.
Byl to pátek, středa, pondělí. Kolik mezi nimi bylo dní?
- Pět. - Denní doba?
- Kolem páté. - To je ta šifra. Číslo pět.
Ty oběti si vybral na zdánlivě náhodných adresách,
ale mají jedno… společné.
- A není to číslo, ale… - Páté patro.
- Přesně. - Ale proč pět?
Je to snad nějaké ďábelské číslo?
Ano, je to velmi běžné v čarodějnictví a satanismu a černé magii.
Máme pět smyslů, existuje pět životních stádií.
Akupunktura má…
Nejdůležitější vzorec je tohle. Nakreslil pentagram…
Dal ho na mapu města a vrcholy mu označily místa,
kde bude zabíjet, a pak už jen čekal.
Na správný den a správný čas.
Oblečený jako cyklokurýr jel na Ullevålskou,
zazvonil v pátém patře a Camilla Loenová otevřela.
A co Barliová? Tu sebral na ulici. Nevěděl, že bydlí v pátém patře.
Nevzal ji na ulici.
Stál na chodbě, výtah přijel z pátého patra.
Pak ji sledoval na ulici a…
Každopádně, oběti jsou náhodné a klíčem jsou místa činu.
Kdyby ten den sjel výtahem z pátého patra Willy Barli,
a ne jeho žena, byl by obětí on.
Teď, když známe šifru, víme nejen, kde se stanou další dvě vraždy…
- Ale i kdy. - S pěti dny mezi vraždami to je…
- V sobotu. - Zítra.
A jde po směru hodinových ručiček,
takže další místo činu bude skoro jistě tady.
Studentská kolej v Kampenu.
- Zasvětím vyšetřovací tým. - Ne. Žádný další únik informací.
Tom a Delta prověří kolej, já a Beate půjdeme na adresu.
- Ano, poslouchám. - Jsme tu. Převážně jednolůžka.
Studenti jsou na prázdninách.
Není tu páté patro.
Tady na tom místě stojí nějakej barák,
ale ani ten nemá pátý patro.
Dobře. Půjdeme dovnitř a uvidíme.
- Ano? - Zdravím.
Á… Jsme od policie.
- Aha. - Máme pár otázek.
Budovu postavili v roce 1934 jako léčebnu tuberkulózy.
Pak ji přestavěli na koleje.
Ach, to je můj syn.
Jo. Takže…
- Prosím. - Děkuji.
Asi jste četla o těch vraždách mladých žen v posledních týdnech?
Ano, určitě jsem o tom slyšela, ale takové věci moc nečtu.
Máme podezření, že by mohlo jít o sériového vraha.
- A že jedním z jeho dalších dvou cílů… - Ehm…
Ehm, ano, takže… Mohl by váš syn být zítra tady s vámi?
Nebo můžete být vy u něj?
Žije v cizině.
To není dobré.
Avšak mohl by tu zítra být někdo od nás?
Jistě, dobře. Jen nechápu, co přesně se má stát.
Nejspíš nic.
Děkuju.
Ty bys jí fakt řekl, že je další na řadě, kdo umře?
- Někdy je lepší chodit kolem horké kaše. - To říkávala i Ellen.
Hm, takže jsi o tom slyšel, fajn.
Mně to s lidma nikdy nešlo…
Střelil ji z bezprostřední blízkosti, bezdůvodně.
Kulka jí proletěla mozkem, takže…
- Nazdar. - Ahoj.
- Tak co? - Asi jsem to rozluštil.
Ale…
Co?
Prostě…
Chápu ten vzorec, ale význam mi uniká.
- Jako? - Jako že jednu z obětí schoval.
Ehm… Ano a pak odřezává prsty na levé ruce, popořadě.
Ukazováček, prostředníček… prsteníček.
Systematické.
Ale proč nezačal palcem?
Šifry jsou jako ženy. Musíš je zlomit dřív, než zlomí ony tebe.
- To už jsi říkal. - A bylo to dobrý hned poprvý.
- Musím ti něco říct. - Dobře.
Slib, že se nenaštveš.
- Slib mi to. - To slíbit nemůžu.
Jsem těhotná.
Ehm… Já…
Prosím, řekni něco.
- Jezdím za mámou. - Co?
Zajímalo tě, co dělám, když odjíždím.
Jezdím za mámou.
V tom městě máš mámu?
Miluju tě, miláčku.
Co?
Ale protože teď čekáš naše dítě, musíš vědět,
co přesně dělám.
Kým skutečně jsem.
Co to děláš?
Instantní?
Nechceš zkusit lepší kafe?
Jo, já vím, jo.
Nechci ztrácet čas.
Ne. To nechceme nikdo.
Tohle je, Harry, skutečná káva, mnohem lepší než ta tvoje instantní.
Tak jsme ji dělali na farmě.
Nesmím se ani hnout.
- Co? - Když spím s Andersem.
Nesmím se ani pohnout, vydat jedinou hlásku.
Prý ztratí chuť, když vidí, že jsem vzrušená.
Není špatné být vzrušený, ne?
Harry.
Ráda se na tebe dívám.
Líbí se mi, když se… díváš ty.
Ah, ne.
Nemůžu.
Nevím, co u mě hledáš, ale…
já to nemám.
Ach, jsi jako klišé.
V pohodě, já taky.
To je Rakel?
Ach…
Bylo mi to jasný. Co ti píše?
Jestli se mnou může jít do divadla.
OLEG – ZMEŠKANÝ HOVOR
Promiň, ale musím…
Máte jednu novou zprávu. Doručeno v 19:45.
Čau…
Ehm… Nic, nech to bejt.
Ahoj.
- Jaks mě našel? - Selskej rozum.
Co tu děláš?
Co tu děláš ty?
Chutná ti?
Nechápu, co na tom tobě a tátovi chutná.
Zjišťuješ to?
Milovals někdy?
A ona?
S touhle děvkou je to stejný.
Je hezká.
Ale zároveň je…
nebezpečná pro lidi jako já.
A ty.
Ehm…
Hele…
To, co ti chci říct, je…
Ech… ta mrcha chlast mi zničila život víc než cokoli.
Teď jsi ji poznal ty.
Můžeš ji zastavit.
A skončí to, jo?
Co když taky nedokážu přestat?
Když… ty nebudeš pít…
já taky ne.
Mám nápad.
Udobříš se s mámou a já nebudu pít nikdy.
STUDENTSKÁ KOLEJ KAMPEN
Nemám tam mikrofony.
Stačí, když ho uvidíme.
Jó, ale ani signál tam není, takže jsem nemohl dát kamery do výtahu.
Nájemníci byli informováni, aby nevycházeli mezi čtvrtou a šestou?
- Ano. - V pohodě?
Ano. Budeme tam dřív než v pět.
Celkem 24 lidí. M3, plynový masky, slznej plyn.
Zasáhneme na signál.
Až zaklepe nebo se pokusí vstoupit do bytu.
Teď už jen čekat, až udeří pátá.
Poslyš, k tomu zítřku, můžu tě vyzvednout v šest?
Můžeš.
- Co si vezmeš na sebe? - Ehm, přemýšlím o obleku.
Co ten tmavej, co jsem si koupil v obchodě na Hegdehaugsveien?
- Jo, je to jedinej, co máš. - Jo, takže určitě tenhle.
Jo.
Hele, ehm…
Ano?
Ehm, souhlasila jsem, protože já…
Přišlo mi to jako dobrá příležitost.
No, chci ti něco říct.
Dobře.
Jo. Řekneme si to osobně.
- Jo. Ahoj. - Ahoj.
Tak co?
Jednotky jsou v pohotovosti už od večera a prochází jenom nájemníci…
Holka z tři sta trojky měla u sebe chlapa, avšak říkala, že je to její přítel.
Ostatní jsou připraveni.
Čaj bude hned.
- Máte ho ráda? - Miluji čaj.
Fajn.
VÍTÁ VÁS OSLO
Jaké to bylo, když byl váš syn malý?
Byla to hezká doba, nebo…
Bohužel jsem ho nevychovávala.
Otěhotněla jsem v patnácti.
Jo, byl to skandál.
Musela jsem se ho vzdát.
Avšak…
Jaké to pro vás bylo? Myslím být tak mladá…
a nucená poslat svého syna pryč a…
Neměla jsem na vybranou.
Takhle mi to řekli, ale člověk má vždycky na vybranou.
Zklamala jsem ho. My oba to víme.
Co má za práci?
Zabývá se dovozem, jo…
Myslím, že říkal, že dováží zboží z východní Evropy a že…
se mu daří, navzdory všemu. Ne vždy to tak bylo.
Určitě si to můžete ověřit.
Avšak to neznamená, že to nemůže dopadnout dobře.
Lidé se mohou změnit, obrátit život k lepšímu.
V to doufám. On toho o sobě nikdy moc nenamluví.
Ale myslím, že si našel milou dívku.
Říkal mi do telefonu, že má novinky. Nechtěl nic říct, dokud nepřijede.
Sem? Má přijet sem?
Ano, přijede večer.
Má předtím schůzku a zůstane ve městě do zítřka. A pak se zase vrací.
- Kam? - Do Prahy.
Je už dávno po páté. Nevypadá to, že přijde.
Co když už tady je?
Viděl někdo odejít toho z tři sta trojky?
Ne.
Chci ten byt prověřit.
- Nezdá se mi to riziko tak… - Hned.
Alfa volá Charlie 2, hlaste se.
- Charlie 2. - Prověřte 303.
Rozumím, jdeme do 303.
- Tady policie! Ani hnout! - Co je?
Co to sakra…
303 prověřeno. Je tu kluk a holka, neozbrojení.
Nazí a živí až až.
Kurva!
Ať se voblečou. A stáhněte se zpět, Charlie 2.
Co je to? Někdo vešel z venku přímo do výtahu.
Alfa všem jednotkám. Možný subjekt ve výtahu. Připravte se.
Subjekt vstupuje do sektoru Bravo 2.
Subjekt sahá do kapsy, ale nevidíme mu na ruku.
Teď.
Ozbrojená policie! Ani hnout!
- Lehnout na zem! - Klid! Klid!
Říkám na zem!
Co máte v ruce? Sundejte batoh.
To není on.
Cože?
205, jeden z bytů, který se nepovedlo zkontaktovat.
Podle seznamu obyvatel je to Odd Einar Lillebostad
a řekl bych, že se právě odněkud vrátil domů.
Určitě pro mě?
Hm, máte pero? Ne?
Je milé, když přijede. Teď když jsem sama.
Jo. Chápu, že se tu cítíte osaměle. Hm?
Ano, ale jak tu teď byl Martin tak často, tak si nestěžuji.
Takže tu byl v poslední době často?
Ano, za poslední měsíc jednou za týden. Né, vlastně častěji.
Každý pátý den.
A minule mi přivezl tenhle náhrdelník.
Prý takové kameny brousí jenom v Praze, nikde jinde.
Ahoj. Dostal jsem nápad.
Letím do Maroka s Georgem, je to kamarád.
Budeme bydlet u jeho rodičů v malé horské vesničce Hassane.
Údajně je tam špatné pokrytí signálem.
Ozvu se, až se vrátím domů. Marius.
LISBETH DEBUTUJE V PYGMALIONU
NA MOTIVY ROMÁNU PENTAGRAM OD JOA NESBØHO