Я перевірила й упевнена, Гаррі.
Син?
Він наш серійний вбивця.
Гаразд.
Дякую, Беате. Його звати Мартін Амінов.
Сорок три, громадянин Норвегії, живе в Празі, має вирок за контрабанду.
Він дарував мамі діамант, схожий на той, що ми знаходили на жертвах.
Його матір каже, що у всі встановлені дати він був в Осло.
На віллі Валле.
Матір?
Вона живе під п'ятою вершиною і очікує його прибуття сьогодні.
Підтримка вже в дорозі, моя машина там припаркована поряд.
Ні, чекай!
Сядь. Ніхто нічого не робить до мого наказу.
Зупини машину, що їде туди.
Поліції не має бути в межах кілометра від будинку.
Якщо він відчує підступ, другого шансу не буде.
Фолькейде, залишишся зі своїми тут до подальшої команди.
-Ти казав… -Я тут головний!
Я відповідаю, як щось піде не так.
Тому я хочу зробити по-своєму. Зрозуміло?
Гаррі, залишайся тут і командуй.
Голе. Ми їдемо до вілли Валле.
-Відтягуйтеся. -Відтягуватися?
-Волер сам розбереться. -Але ми за п'ять хвилин…
Робіть, як кажу.
Альфа всім підрозділам. Чекайте.
Очікуємо.
ЗА КНИГОЮ Ю НЕСБЕ ГАРРІ ГОЛЕ
Ви озброєна?
Це для цієї місії.
Він казав, коли приїде?
Казав, що ще має деякі справи.
У нього є ключ від вхідних дверей?
Я не замикаю двері, коли він їде.
Двері не замкнені?
Ні.
Можеш опустити.
Вітаю.
Пані Амінов.
А де всі інші?
Тут лише ми.
Що ти робиш?
Ти про що?
Ти стоїш біля вікна.
-Ой… -Скільки ти там стоїш?
Клята аматорка. На кухню.
На кухню.
Залишайся тут, що б не сталося.
Зрозуміло?
Що це?
Четвертий поверх, треті двері праворуч.
Чорт…
Фолькейде, підготуй команду до входу в 406 кімнату.
Альфа до Чарлі 2. Прийом.
На зв'язку.
Підготуйтеся до входу в 406 кімнату. Голе вже в дорозі.
Прийняв.
Дай пістолет.
БУДУ ЗА ЧОТИРИ ТИЖНІ МАРІУС
-Чисто. -Чисто!
Чорт…
Гаррі, чому думаєш, сюди?
Бо це п'ятий поверх.
Голе?
Так, Гаррі?
Ми помилилися. Ми знайшли тіло Маріуса Веланда у вакуумному пакеті.
Він не був наступною жертвою, а першою.
Амінов почав з великого пальця й ішов до мізинця.
То лишився тільки мізинець.
І він їде сюди.
Чому тут лише Волер, а не вся срана група?
Сказав, що боїться, що ми його злякаємо.
Він сказав мені лишатися тут,
як і тобі лишатися там.
Гаррі, що в біса відбувається?
Я не знаю.
Слухай…
Будь обережна.
Мені треба назад.
Поліція!
Опусти зброю!
Останнє попередження! Опусти зброю!
Томе, що ти в біса робиш? Він неозброєний.
Він без зброї, бо я його обеззброїв.
В наручники його!
До стіни! Покладіть сумку.
Покладіть сумку!
Я вже повертаюся. Назад до свого лона.
Там я здійму свій ніж і проріжу шлях назовні.
Чорт забирай, от псих.
Амінов колишній в'язень, так?
Так.
Відбитки пальців?
Ще не отримали.
Мартін Амінов зізнався?
Підозрюваний поки проходить початковий етап допиту.
Допит проводить капітан Том Волер.
На цьому етапі ми зв'язуємо факти й вибудовуємо довіру.
Тож поки відповідей немає.
Правда, що в сумці Амінова знайшли зброю і діаманти.
І діаманти такі, які були на жертвах.
-Так, підтверджую. -Черга «ВҐ».
Правда, що тіло було у вакуумному пакеті?
Без коментарів.
Ви підтверджуєте, що арештували кур'єра-вбивцю?
Я не можу підтвердити більше, ніж уже сказав.
Але ви раді, що полювання закінчилося?
Це підступне запитання.
Черга «Дагбладет».
Чи правда, що арешт, який проводив Том Волер, був доволі драматичним?
Чому драматичним? Я робив свою роботу.
Думаєте, він планував ще вбивства?
Ну, важко сказати, але це можливо.
Дідько. Тепер він стане знаменитістю.
Чоловік, що вів розслідування
й самотужки арештував кур'єра-вбивцю.
У кімнаті Маріуса Веланда ми знайшли відбитки,
які збігаються з тими, що були в кімнаті Лоен,
а тепер ми з'ясували, що такі ж були на сходах Лісбет Барлі.
Відбитки Амінова?
Ні. У цьому й цікавинка. Вони належали Веланду.
То він приносив його великий палець на різні місця злочину?
Так, очевидно.
Он як.
Елегантно.
Так, дійсно елегантно.
Деякі наші їдуть у «Боксер» святкувати. Ти їдеш?
Так.
А ти?
Ні, я вже на все життя насвяткувався.
До того ж я більше не в команді.
Що?
Сьогодні мій останній день.
Що ти тепер робитимеш?
Щось інше.
Щось зовсім інше.
Коли мені виповнилося 20,
я поїхав у Стремстад на зустріч із другом Соло.
Тоді ми вкрали машину його тата й приїхали в Осло.
Ні копійчини в кишені.
Ми не могли піти в готель, тож спали в спальниках у парку.
Ми гуляли вулицею Карла Юхана й дивилися на дівчат.
У тому спальнику я втратив цноту.
Думаю, тоді я вирішив, що це моє місто.
Нам було по 20, але…
Здавалося, наче в нас є все.
Маріус Веланд, Барбара Свендсен,
Камілла Лоен, Лісбет Барлі. Вони всі померли до 30.
Ще не встигли розчаруватися.
Я говорив з Аміновим.
Холодний, розумний покидьок.
Він заявить, що божевільний, і піде в психлікарню.
Там лікування покаже прогрес і невдовзі його випустять.
Поки все так. Ми
не вичищаємо людське сміття,
ми просто оминаємо його, ставимо в куток, замітаємо під килим.
І тоді ми дивуємося, що весь будинок смердить,
як заражене щуряче гніздо.
Хтось має прибрати це лайно,
щоб усі дихали вільно.
Розумієш?
Поки що.
Цим ми й займаємося.
Ми беремо все на себе.
У тебе є перша місія.
Якщо впораєшся, усі твої проблеми зникнуть.
Твоя робота, усе.
Але що ти маєш на увазі?
Амінов.
Він сміття.
Він має зникнути.
Благословіння Йосипа.
Розробка КДБ.
Ним користувалися чеченські солдати,
коли хотіли покінчити з життям.
Воно руйнує оболонку клітин,
усе починає кровоточити, і ти стікаєш за кілька секунд.
Без смаку. Одна ампула в склянку.
Щоби нагадувало самогубство?
Ми зрозуміли, що потрібно обходити й порушувати закон,
щоби захистити суспільство.
Амінов буде під вартою до півночі завтрашнього дня.
Тоді його перевезуть.
Про тебе знають.
Так.
Щасти тобі.
Мамо!
Гаррі приніс квіти!
Я іду.
Ти така гарна.
Так, отже…
Вибач, я…
Дякую.
-Поставимо у вазу? -Так, певно, так.
З квітами було занадто?
-Може. -Може.
НАЦІОНАЛЬНИЙ ТЕАТР
Привіт, Гаррі.
Гаррі. Мая Ек, «Афтенпостен».
Ми розпитуємо людей, що вони думають про затримання викрадача Барлі.
Утримаюся.
Я хотіла спитати вас про дещо інше.
Дуже швидко. Ви…
Ви багато років працювали з Томом Волером, так?
Я вже не поліціянт.
Он як. Але чому… Можете сказати щось про Тома?
Секунду.
У вас є візитівка?
Дзвоніть будь-коли.
-Будь-коли. -Дякую.
Ти більше не поліціянт?
Учора був останній день на роботі.
Але що…
А що робитимеш зараз?
Щось інше.
Пані та панове.
-Час для театру. -Виступ за п'ять хвилин.
Займіть свої місця.
Отже, ти думаєш, що «Пігмаліон» про те,
що до кінця не можна зрозуміти, чому когось кохаєш?
Ну, ти виставила мене якимось простаком.
-Ти так сказав. -Так.
Я не дуже розбираюся в театральному мистецтві.
Так…
Я отримала пропозицію.
Я погодилася стати партнеркою фірми.
Мої вітання.
Дякую.
-Ти це хотіла розповісти? -Ні.
Олег сказав, що це він украв ту пляшку.
І що це ти знайшов його і привів додому.
А ще розповів про вашу угоду.
Про те, що він ніколи… Що він ніколи не питиме,
якщо ти теж не питимеш.
Він тебе полюбив.
Дуже сильно.
І я знаю, що…
Що шанси мінімальні.
Але я теж приєднаюся до угоди.
Ну, якщо хочеш.
Я люблю тебе.
І ти любиш мене.
Так.
Я люблю тебе.
Знаю.
Ходімо всередину.
Агов…
У мене залишилася остання справа.
-На роботі. -Нічого.
Лишу двері відчиненими.
Ні, не роби так.
Нехай будуть закриті.
Сьогодні.
Це я. Можеш натиснути «запис»?
Без проблем, босе.
Уважай, зроблено.
Ґроте.
Добрий вечір, Амінов.
Я капітан Голе.
Простягнеш мені руки?
Хочеш?
Граєш хорошого поліціянта?
Так.
Ти надто спокійний для людини, яку заарештували за чотири вбивства.
Я невинний.
Ми знайшли діамант, ідентичний до того, який знаходили на тілах.
Також ми знайшли пістолет CZ,
а з такого ж убили Барбару Свендсен.
Ти казав, що був у Празі, коли відбувалися вбивства.
Ми перевірили. Ти ненадовго заїжджав в Осло в дні, коли були вбивства.
То чи є в тебе алібі на п'яту годину в ті дні?
От і я так думаю.
Ще щось?
Зброя, яку ми знайшли у тебе в сумці, мала такі ж подряпини,
як і майже вся нелегальна зброя в місті.
Наче за тобою стоїть ціла група контрабандистів.
Цікава теорія.
Ти провозиш зброю для Волера?
Поліція теж таким займається?
Коли Волер тебе заарештував, тримав два пістолети.
Табельний пістолет і, як він сказав, твій CZ.
Але ти був неозброєний, так?
Привіт, Мартіне.
Привіт, Томе. Що ти тут робиш?
Якого біса?
Томе, припини.
Що відбувається?
Поліція!
Коли я сказав йому, що кур'єр-убивця — це Мартін Амінов,
він був нажаханий.
Він не боявся через убивство.
Він боявся тебе.
Ти його знаєш.
Ти один з його кур'єрів.
Том Волер знає, що якщо тебе звинуватять у всіх тих убивствах,
ти зробиш усе можливе, аби вибити собі угоду.
Ти розкажеш усе про нього і його мережу.
Тож легше було б тебе застрелити.
Не віриш.
Думаєш, Том Волер врятує тебе?
Що?
Винагородить за співпрацю?
Думаєш, маєш стільки компромату, що зможеш тиснути?
Я думав, ти розумний хлопець.
Ти весь час був на крок попереду,
але не розумієш спосіб мислення Волера.
Так, я тобі не вірю.
Слухай, як…
Як тобі вода?
Як звичайна вода.
Так.
Благословіння Йосипа.
Вона порожня.
Насолоджуйся.
Що?
Вітання від Тома Волера.
Як думаєш, чому ти тут без охорони?
Ти мав бути у в'язниці суворого режиму.
Натомість ти сидиш в окремій камері.
Куди коли завгодно може зайти будь-хто
з посвідченням поліціянта.
Я хочу укласти угоду.
Якщо приймеш це в межах десяти хвилин після отрути,
у тебе гарні шанси вижити.
Дай свідчення проти Волера.
Тік-так.
Так, обіцяю. Дай мені.
-Точно? -Так!
Звідки мені це знати?
Переконай мене, розумієш?
Гаразд.
Бажано до твоєї смерті.
Ти бачив, як вбиває ця отрута?
Спочатку людина обсирається,
тоді кров ллється з усіх отворів, навіть з очей.
Так, добре. Можеш мені довіряти, бо це логічно.
Якщо не помру, Волер зрозуміє, що я пішов проти нього.
Тоді шляху назад немає.
Або він мене вбиває, або я його. Вибору немає.
Гаразд, продовжуй.
Якщо я лишуся тут, у мене не буде шансів.
Навіть якщо даси ту таблетку, хтось інший мене доб'є.
Я можу вижити лише тоді,
якщо Волера викриють і заарештують.
І ти єдиний, хто може мені допомогти.
-Добре. Вітаю. -Так.
-Вставай, повертайся. -Дай пігулку.
Ні, ми йдемо.
Дай мені срану пігулку!
Це просто «Флуніпам». Снодійне.
Вставай.
Я б так не переймався.
Я вилив вміст капсули в раковину,
тож якщо вода мала дивний смак, це все до водяників.
Що тут відбувається?
Затриманого з камери 105 допитають на шостому поверсі.
Де його виписати?
Я про це не чув.
Ні, але наскільки я знаю, Ґроте, про таке вам зазвичай не кажуть.
Розслабся.
Це лише невеличка зміна планів. Він…
Він не хоче приймати ліки, тому ми зробимо дещо інше.
Не знаю, про що ти.
Ні.
Не знаєш.
Якщо питань більше немає, попрошу дістати журнал,
щоби я міг підписатися.
Брате.
ҐРОТ МОБІЛЬНИЙ
Алло?
Це Ґрот. Я дзвонив.
Так, я тренувався.
Слухай, було дещо дивне з в'язнем.
Голе прийшов забрати його на допит.
Трясця!
Чорт!
Чому постійно дивишся на час?
Чекаю на переслідування.
Коли воно почнеться?
Щойно почалося.
Агов.
-Господи… -Вибачте.
Чого тобі?
Я просто хотіла подякувати.
За що?
За діамант.
Дякую.
ПОЛІЦІЯ
Беате Льонн.
Вітаю! Вибачте, якщо розбудила.
Це Марія Амінова.
Хотіла спитати про Мартіна.
-Так? -Коли я можу його побачити?
Мені дуже важко сказати,
але я можу перевірити, коли це можливо,
і передзвонити завтра зранку, гаразд?
І ще одне. Може, це неважливо…
Мене турбує моя орендарка Іна. Її давно не було вдома і…
У вас є орендарка?
Я забула сказати. Вона живе в кімнаті покоївки.
Вона з іншого боку за підсобкою. Її не було вже кілька днів.
Але…
Де? З ким вона?
Я теж хотіла б це знати. Я його ще не бачила.
Вона казала, що вони були в його хатині.
Так?
Голе нас обдурив.
Він забрав Амінова й зник.
Це велика проблема, Принце.
І поки це твоя проблема.
Як плануєш її розв'язати?
Він коп.
Не знаю, які межі дозволеного.
Зараз у тебе мало варіантів.
Я говорив з лідером.
Вбий обох.
Повтори?
Ми хочемо, щоб ти вбив Гаррі Голе.
Гаразд.
Привіт, це я.
Я щойно говорив з босом.
-Треба завершити справу. -Гаразд.
ЗА РОМАНОМ «ПЕНТАГРАМА» Ю НЕСБЕ
Переклад субтитрів: Павло Дум'як