Трясця.
Народ, у нас проблемка.
Він зник. Ми обшукали всі місця, де він зазвичай буває.
Гаразд.
КАМПЕНСЬКИЙ ГУРТОЖИТОК
-Гей. -Ти маєш дещо зрозуміти.
Я невинен. Я нікого не вбивав.
Я займався лише контрабандою.
Ти хочеш спіймати Волера.
Я можу довести, що він провозив достобіса зброї.
Я хочу, аби ти дізнався, через кого мене вважають убивцею.
І отримаєш усі докази на Волера.
Гаразд. Зробимо все в іншому порядку.
Ми заарештуємо Волера.
Після цього настане спокій, і тоді я допоможу тобі.
Ніхто не захоче мені допомогти,
бо ви зловили кур'єра-вбивцю.
-Але вам потрібен Волер. -Спокійно.
І мої докази проти нього — мій єдиний козир.
Розумієш? Упіймай убивцю.
І тоді я допоможу з Волером.
Гаразд?
ЗА КНИГОЮ Ю НЕСБЕ ГАРРІ ГОЛЕ
ГОТЕЛЬ «ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНИЙ»
ПРАГА, 1999
Чехія наприкінці 90-х
нагадувала країну, яка щойно прокинулася від жахіття.
Налякана й спантеличена, але рада, що жива.
Після падіння комунізму, але до хвилі туристів — це була країна можливостей.
Тоді можна було жити на кільки крон у день.
Я переїхав до Праги у двадцять років.
Місто переповняли спраглі до випивки туристи,
що шукали дешевих повій.
Я був гарним.
І робив, що мусив.
Я віддавав перевагу жінкам, але погоджувався на все.
Треба бути гнучким.
Привіт.
Я зрозумів, що не можу жити так вічно.
Аж раптом з'явилася несподівана можливість.
Тип, якому я відсмоктав, виявився контрабандистом.
Він провозив п'ятикутні нелегальні діаманти
зі Сьєрра-Леоне.
Він хотів передати свою спадщину,
тому шукав собі протеже.
Він казав, що мої скандинавський паспорт і вигляд були великою перевагою.
Я прийняв його пропозицію.
Він узяв мене під своє крило.
БІБЛІЯ
У мене гарно виходило.
З першого разу вийшло.
Пізніше я зрозумів, що міг звабляти жінок,
отримувати від них гроші час від часу,
і цим заробляти стільки ж
без усіляких ризиків.
Але два роки тому я мусив зав'язати із цим.
-І зайнятися лише контрабандою. -Так? Що сталося?
Петра.
Сталася Петра.
Привіт. Перепрошую.
Ти привернула мою увагу.
Хочеш випити?
Знаєш, що відчуваєш, коли усвідомлюєш, що в тебе є гроші?
Що можеш керувати собою й іншими.
Але я змушений був перестати дурити жінок.
Контрабанду теж хотів кинути. Тільки брати роботу з коштовностями.
Зброя дає більше грошей.
Тоді я зв'язався із Принцом.
Доброго ранку.
Я лише потім зрозумів, що він коп.
За звичкою на першій зустрічі я все документував.
Моя спільниця прикидалася туристкою й фотографувала все,
у тому числі й нас.
Якщо клієнт не заплатить,
отримає фотографію на пошту —
невеличке нагадування, і проблема зникає.
З ним до цього не доходило. Усе йшло чудово.
Він завжди встигав.
-Це був твій єдиний норвезький клієнт? -Єдиний великий.
Цієї весни я зв'язався з чоловіком.
Він говорив шведською, але мав норвезький акцент.
Він добре підготувався.
Він знав про мою маму в Осло. Знав про п'ятикутні нелегальні діаманти,
якими я займався давно до цього.
Його ім'я?
Не знаю.
Він знав, що я провожу зброю, тож хотів і те, і те.
Він хотів CZ з глушником і діамант.
І про що саме ви домовилися?
Були дуже специфічні вимоги щодо доставки.
Це мало бути у Фроґнерському парку.
О п'ятій дня.
У годину пік. Мені це підходило.
Було легко дістатися й поїхати непомітно.
Мене навряд би впізнали в Осло.
Я знаю не так багато норвежців.
Але якось я спав із норвежкою в Празі.
У її медовий місяць.
Але це була просто робота.
Я клав товар у зумовлений сміттєвий бак.
Гроші тоді вже були на моєму рахунку у Швейцарії.
Через день після доставки він подзвонив і попросив іще одну.
Те саме місце. Та сама процедура.
Те саме повторилося ще три рази.
З різницею в п'ять днів.
Останнього разу він попросив дві доставки. У суботу й неділю.
Тобто вчора й сьогодні.
Діамант і пістолет у портфелі були сьогоднішньою доставкою?
Так.
Привіт.
Привіт, це Гаррі.
Гаррі. Рада, що ти подзвонив,
бо я ось говорила з Марією Аміновою…
Люди часто фотографують туристичні пам'ятки.
Допоможеш?
Це небезпечно?
Авжеж.
Отже, капітан Голе забрав з-під варти потенційного серійного вбивцю,
і ніхто не знає, де він?
Цим займається невелика команда професіоналів.
Її підібрав Волер.
Також Волер керує пошуками.
Чому патрулі не проінформували?
А чергові підрозділи?
Ми вирішили почекати кінця зустрічі.
Аби почути твою думку, Іваре.
Мою думку?
Волер пообіцяв знайти їх за 24 години.
Поки ми не розповсюджували інформацію.
Знаємо лише ми четверо й охоронець Ґрот.
У нас є всі можливості зберегти це в таємниці,
поки Волер і його команда
не розв'яжуть проблему за нас.
Ага.
Ти нічого не скажеш, Б'ярне? Що думаєш?
Ні, я не розумію, що відбувається…
Щось не сходиться.
Не сходиться?
Якщо хтось дізнається, що ми це приховуємо…
Нас розіпнуть.
Але якщо хтось дізнається, що від нас утік серійний убивця, нас теж розіпнуть.
Але все це ще можна вирішити
тихо.
Волере?
Єдиний спосіб вирішити це —
зробити по-моєму.
Тобто не розповідати нічого усім тут присутнім.
Дуже щедро з твого боку,
але я не можу прийняти таку пропозицію.
Без образ, але не думаю, що є такий вибір.
Зараз 9:00.
Маєш час до півночі. 15 годин.
Тоді зникнення буде в ЗМІ.
Цієї зустрічі не було.
Відстеж ці номери.
Ми шукаємо Гаррі Голе? Чому?
Чому?
-Так. -Бо я так сказав.
Так, доброго ранку, це Беате Льонн з поліції Осло.
Я хотіла спитати щодо ваших екскурсій Фроґнерським парком.
Ек.
Вітаю.
-У мене для тебе повідомлення. -Гаразд.
Якщо подзвонить Гаррі Голе, зробиш наступне.
Спитаєш, де він. Якщо він не скаже, попросиш зустрітися.
Скажеш, що опублікуєш історію лише, якщо зустрінешся з ним.
Це має статися сьогодні.
Яку історію?
Швидше за все він звинуватить іншого капітана, чиє ім'я я не можу назвати.
Коли поговориш із ним, передзвониш на цей номер і скажеш нам.
Питання?
Я розумію, що ви з поліції. Але я журналістка, а не…
Ек…
Твій молодший брат у камері А-107.
Щовівторка він, як і більшість нариків там,
отримує дози контрабандою.
Він робить ін'єкцію і не перевіряє вміст. Поки все обходилося.
Розумієш, до чого я веду?
-Чому Голе має мені дзвонити? -Він у відчаї.
І тому, що ти вчора дала йому номер
біля Національного театру.
Гарного дня.
Якщо Мартін Амінов і був у Фроґнерському парку, коли вбили Свендсен,
то на фото його немає. Я перевірила сотні.
Навіть нікого схожого?
Ні. Його немає на жодному фото, Гаррі.
Беате.
-Так, чекай. -Біте, ось.
Так, у суботу о 17:02.
Беру слова назад. Угадай, кого бачу.
Так, він…
Він щось тримає? Пакет чи щось таке?
Я не бачу. У нього портфель.
Іншу руку не видно. Потрібен інший ракурс.
Але він був там.
Але нікого не вбили в суботу, тож це не алібі.
Ні, але це означає, що його слова хоч частково правдиві.
Гаразд.
Мені потрібна твоя допомога, Амінов.
Моя співрозмовниця ризикує роботою заради нас.
Мені треба доказ того, що це не марно.
Наприклад?
Їй потрібне твоє з Волером фото в Празі.
Ти відсталий якийсь?
Я не можу віддати тобі єдиний козир.
Якщо видам його зараз, місії з порятунку Амінова кінець.
Я і так можу це влаштувати. Ми не можемо знайти
твоє фото біля фонтану в день убивства Свендсен.
Це трохи дивно, правда?
Що туристи все літо фотографували його.
Принаймні це погана новина для тебе й твого алібі.
У тебе є спільне фото з Волером?
На комп'ютері в Празі.
Добре. Тоді дзвони своїй дівчині
і попроси надіслати його Беате Льонн з відділу криміналістики.
Я хочу бачити твоє з Волером фото. У твоєї дівчини 45 хвилин.
Як не буде, я лишу тебе тут у наручниках і скажу Волеру, де ти.
Може, вона в душі.
Хто це?
Мартіне? Це ти, Мартіне?
Так? Привіт, це я.
Потрібна допомога.
Криміналістика. Беате Льонн.
-Це Гаррі. Слухай… -Подзвони на мобільний.
Що таке?
Наш хакерський софт показує,
що всі вхідні й вихідні виклики в криміналістиці
моніторяться третьою стороною.
-Це Волер і його команда. -Знаю.
Вони знають, що ти дзвонив мені, тож я більше не допомагатиму.
Вибач.
Дівчина Амінова надішле тобі фото.
На ньому його зустріч із Волером у Празі.
Глянь на нього й скажи, чи фото правдиве.
Що, думаєш, буде, якщо я отримаю сраний лист із Праги?
Мені ще придумувати, чому ти мені дзвонив. Що сказати?
Не треба нічого казати, бо я тобі не дзвонив.
Що? Ти мені вже тричі дзвонив.
Вони цього не знають.
Я користуюся старим телефоном, який взяв у старого друга.
То ти знав, що так буде?
Щодо інших не певен, але я знав, що мій телефон відстежуватимуть.
Гаразд, я хочу знати якомога менше. Не надсилай мені нічого.
Добре.
Я отримую звичайні сигнали щопівгодини з усього міста.
Так, я бачу.
Вони то тут, то там, інколи там, де він уже був.
Немає закономірності.
Я з поліції. Можна позичити комп'ютер?
ПОВІДОМЛЕННЯ НА PETRA@MAILDIRECT.COM
ГОТОВО. ОЦЯ АДРЕСА. НАДСИЛАЙ
Маєш на дещо глянути.
Гаразд.
Це фото зробили минулого понеділка десь о 17:30,
через пів години після вбивства Барбари Свендсен.
Великом звідти до парку можна доїхати за пів години.
Велокур'єр.
Можливо.
-Ти це бачиш? -Що?
Схоже на пластир.
Шукати людей з пластиром на коліні?
Чи шрамом, чи родимкою, чи тату.
Він щось приховує.
Спершу треба зрозуміти, чи це дійсно вбивця.
Так.
І як нам це бляха зробити?
Я хочу поговорити з єдиною людиною, яка бачила вбивцю зблизька.
Клаусен.
Ще довго?
Майже все.
НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
Гадаєш, знаєш, хто це?
Це лише теорія. Я ще не знаю, чи це дійсно кур'єр-убивця.
У мене немає доказів.
Це лише теорія?
Ти не знаєш?
Ні, не знаю.
Може, це збіг. Я вірю у збіги, але…
Але не в такий.
Але тепер я знаю, що робити.
Перепрошую, учора пізно повернувся.
У вас кров.
Так, Трулсу не сиділося на місці, тож ми трохи погралися.
Заходьте.
Дякую.
Можливо.
Можливо?
Так, можливо.
У нього було таке ж вбрання й такий самий шолом і окуляри.
І пластир на коліні?
Як я вже казав, я зазвичай
не вивчаю чоловічі тіла так ретельно,
але якщо вас це задовольнить, мені здається,
що це той самий чоловік, якого я бачив.
Окрім цього…
Мая Ек.
Це Гаррі Голе. Слухайте уважно.
У мене є інформація щодо кур'єра-вбивці
й щодо контрабанди зброї. До цього причетний мій колега.
Буде ексклюзив, якщо опублікуєте це на своїй сторінці.
Звідки ви дзвоните?
Це не має значення.
У мене є докази того, що Мартін Амінов не кур'єр-убивця,
а високоранговий офіцер причетний до контрабанди зброї,
яку провозять у Норвегію.
Це неймовірно,
але ви розумієте, що я не можу написати це, спираючись на дзвінок?
Так. Але в мене є докази.
Жодна серйозна газета не опублікує звинувачення
капітана поліції в контрабанді
без перевірки джерела.
Я знаю ваш голос, тож знаю, що це ви,
але звідки мені знати, що ви не п'яний чи в здоровому глузді?
Я вас розумію, але якщо не перевірю, нас можуть засудити.
Повірте мені.
Я хочу розповісти про це. Але нам треба зустрітися.
Гаразд. «Скрьодер» у Санкт-Хансауґені о п'ятій.
Приходьте сама, інакше я втечу.
І…
І нікому ні слова. Зрозуміли?
Що в тебе, Скарре?
Телефон Гаррі постійно в русі. Його неможливо відстежити,
але є й інший телефон зі списку,
з якого дзвонили у відділ криміналістики кілька разів.
Гаразд.
Він зареєстрований на Ейстена Ейкелянда. Він водій таксі.
Так, і?
Тут може бути зв'язок
між таксистом і телефоном, який постійно в русі.
Гаразд. Продовжуйте.
Я слухаю.
Перевір, чи в нього на коліні є шрами, рани чи родимки.
Чекай.
Покажи ліве коліно.
Там нічого немає.
-А що? -Клаусен упізнав кур'єра.
На фото в парку й у будівлі «ЕЙБІСІ» одна й та сама людина.
Що?
Гаразд.
Що він сказав?
Він думає, що знає, хто вбивця.
Марідалсванет.
Куди саме?
Просто їдьте. Я скажу.
-Можна зробити гучніше? -Ні.
Ні…
Ненавиджу The Doors.
Дивно.
Це ж Doors.
Так.
Вимкніть.
РЕСТОРАН «СКРЬОДЕР»
…було б чудово.
Думаєш?
-Звісно. -Так.
Вітаю.
Мінералку, будь ласка.
Так. Поверніть ліворуч отут.
Отут.
Як це — у ліс?
Отуди.
Чорт, знаєте, я цього не робитиму…
Це зіпсує підвіску.
Минулого разу віддав 40 000 за цю фігню.
Знаєте, що ми зробимо?
Можу замовити нову машину.
До вас під'їдуть і відвезуть далі.
І з якого телефона подзвоните?
Власного чи…
З телефона Гаррі Голе?
Я не розумію, про що ви,
але далі я не поїду.
Не думаю.
Ейкелянде.
У досьє написано, що ви розумний,
тож, гадаю, знаєте, для чого я тут.
Де телефон Гаррі?
У багажнику?
Чи в бардачку?
Чи в кишені?
Слухай. Спокійно.
Ми можемо розважатися тут, скільки влізе.
У мене повно часу.
Агов.
Якщо увімкнеш тривогу…
Я тебе вб'ю, ясно?
Я вже це робив.
Одного разу це було десь тут.
Де Гаррі Голе?
Останній шанс, Ейкелянде.
Де твій товариш по чарці?
Де він?
Гаррі.
Ні…
Відкрий.
Ось так. Відкрий навстіж.
Нехай залізе повністю.
Рахую до п'яти.
Один.
Два.
Три.
Чотири.
Чхати на його мобільний.
Де Гаррі?
Чекай.
Він удома.
Ми вже там були.
Спробуй ще раз, йолопе.
Він в Оппсалі.
Оппсал, там він…
Він там виріс.
Оппсал.
Ми відстежували твій телефон чотири години, тож знаємо, де він.
Він не в Оппсалі, що означає, що ти, засранець, знову збрехав.
Чекай!
Тихо.
Алло.
Що?
«Скрьодер» о п'ятій?
Гаразд. Зберіть якомога більше людей.
Гаразд. Отже…
Центр, будь ласка.
Гаразд?
Гаррі Голе точно тут не було?
Точно.
Алло?
Немає.
Що мені робити?
Пробудь там до 8 вечора й подзвони на цей номер, якщо прийде.
-Нам час. -Але, Томасе?
Поки робитимеш, як кажуть, з твоїм братом нічого не буде.
Про це не мають знати.
Ні, звісно, але…
Що ви зробите з Гаррі?
Гарного вечора, Ек.
То через це ти думаєш, що журналістка була приманкою?
Я казав лише про офіцера поліції, а вона сказала капітан.
Вона знає, що це Волер.
-І зрозуміло, як дізналася. -Волер змусив її обдурити тебе.
Може, це й помилка, але, здалося, вона намагалася мене попередити.
І, можливо, вони слухали розмову.
Може, слухали лінію.
Ти параноїк?
Так, можливо… Але це не означає, що це не…
Що вони не шукають тебе, так. Я такий самий.
Є й інші журналісти.
Іншим я не довіряю.
Гадаю, більше не дзвонитиму із цього телефона.
Нас відстежать.
Ти точно параноїк.
Звідки Волеру знати про цей телефон?
Я домовився з другом-таксистом, що він подзвонить мені
з кол-центру в Ґрьонланді десь між п'ятою і шостою, якщо все добре.
А зараз уже шоста десять.
Це означає, що вони знають про телефон.
І вони вже їдуть.
Тоді, гадаю, ти щось не надто поспішаєш утікати.
ВІДДІЛ КРИМІНАЛІСТИКИ
-Беате Льонн. -Привіт, лабораторія.
Щодо насіння.
Це одноразовий телефон?
Якщо в тебе весь час він був,
навіщо ти дзвонив з іншого, який могли відстежити?
Скажи мені.
-Хочеш, щоби він нас знайшов. -Так.
Цікава теорія.
-Алло. -Привіт, Беате. Це Гаррі.
-Привіт. -Ти знайшла щось нове?
Щойно отримала результати експертизи.
Це те саме насіння, про яке ти казав.
Дякую, якраз цього я і хотів.
То це він?
Так.
Дякую, Беате.
Лишайся тут.
Що це?
Насіння.
Ти говорила з Голе?
Ні.
-Ні? -Ні.
Ні.
Відпусти.
Думав, тобі подобається.
Чого ти хочеш?
Хочу дати тобі шанс.
-На що? -Шанс зберегти роботу.
Я знаю, що Голе дзвонив із телефона друга-таксиста.
-Де він? -Не знаю.
-Відповідай! -Не знаю!
-Де він? -Не знаю!
-Де він? -Не знаю.
-Де Голе? -Не знаю.
-Не бреши. -Кажу, що не знаю!
Не бреши! Я зламаю тобі руку, клянуся.
Я зламаю тобі руку.
Пришліть Холма!
-Зараз! -Гаразд.
Якщо скажеш про це хоч слово,
я тебе вб'ю. Ти зрозуміла?
Холме, сходиш в лабораторію?
Що відбувається?
НАЦІОНАЛЬНИЙ ТЕАТР
ТИ ДАЛЕКО, СОНЦЕ? Я ВЖЕ НЕ МОЖУ ЧЕКАТИ.
Добраніч, синку.
-Так? -Це Гаррі Голе.
Я з поліції.
Чим можу допомогти?
Хіба вона не гарна?
Це моя Галатея.
Твоя сестра і моя гуляща дружина.
ЗА РОМАНОМ «ПЕНТАГРАМА» Ю НЕСБЕ
Переклад субтитрів: Павло Дум'як