Kur aizbraukt?
Nedzirdēju. Ko tu teici?
Nu, kur mums aizbraukt?
Uz Havajām, protams.
Padomā. Izbeidz!
Izbeigsi un paklausīsies, lūdzu?
Ne bez iemesla pludmalē cilvēki atveseļojas.
Žēlosies, ka visur salien smiltis.
Būšu laimīgs.
Nu, tas ir vissvarīgākais.
Opi, pasteidzies!
Klinšu kalni ir jauki. Aukstums tur nav dzelošs. Tas ir silts.
Aukstums ir vienkārši auksts, Džouna.
Tāda vieta, kur varētu vadīt mūžību.
Neipelsā šodien ir 29 grādi.
Neapolē Itālijā?
- Floridā. - Lerij, Florida nav mūsu gaumē.
Ak dievs. Džouna, tik snobiski.
Florida nav mūsu gaumē.
Zini, tu izklausies pēc Karenas.
Karena ir mana draudzene, un viņa ir slima.
Nu, nevajag cilvēkus padarīt par svētajiem tāpēc vien, ka viņi mirst.
Jēziņ, Lerij.
Klau, tur ir kalni, ledus un sniegs.
Tik daudz lietu, par kurām tev žēloties. Tev tur patiks.
Man nepatīk žēloties. Tas nav kas tāds, kas cilvēkam patiktu.
Negribu strīdēties. Svarīga diena.
Zini, ka cilvēki tajās mirst? Es redzēju internetā.
Bērna dzimuma atklāšanas ballīte.
Saprotu, ka grib atņemt pārsteigumu…
- Ļausim viņiem to prieku? - …bet nav ballītes vērts.
Viens no manas dzīves lielākajiem priekiem bijusi ļaušanās pārsteigumiem.
- Vai tu atceries… - Mūsdienās visam jābūt ballītei.
…kā biji pārliecināts, ka Zaks būs meitene?
- Visam jābūt pasākumam. - Tev nepatīk ballītes.
Nē. Nē, tev riebjas jautrība.
- Tagad ir bērnudārza izlaidumi. - Laimīgs esi, kad jūties nožēlojami.
Pieci gadi. Neko nezina.
- Klau, es… Varam izbaudīt? Labi? - Bet ir liela ballīte, vai zini.
- Liela ballīte. - Lerij!
Varam vienkārši izbaudīt? Labi?
Mērglis!
Es izbaudu. Es izbaudu. Es izbaudu.
Džouna.
- Mums viņiem jāpastāsta. - Es zinu.
Tikai dod man šo dienu.
Sem, paķersi balonus?
Jā, dzirdu. Eju pēc baloniem.
- Esam atpakaļ. - Sveiks, Lerij. Kā iet?
- Sveika. Burvīgi izskaties. - Esam atpakaļ. Ai, satiksme, netica…
- Sveiks. Kā iet, mīļum? - Paldies, mammu.
- Sveikas. - Ome! Ome!
Prieks redzēt, mīlulītes.
PUIKA VAI MEITENE?
Ejam pēc tortes?
- Sem, baloni. - Baloni man rokās.
Paldies, ka piekriti te rīkot, opi.
- Būs puika. - Kā tu zini?
Tāpēc ka vēders ir ļoti zemu. Puika.
Nu, tūlīt 65 gadi laulībā. Ir kādi padomi?
Pārsprādzini vienu balonu - un nemūžam neuzzināsi.
Ome, mēs pagrabā atradām daudz tavu veco fotogrāfiju.
Paldies, mīlulīt.
Kas tas tāds?
Opis bija armijā?
Nē, mīļā. Tas bija omes pastulbi pievilcīgais pirmais vīrs.
Ak tu pasaulīt, viņš gan ir švītīgs.
Kāpēc pameti viņu un aizgāji pie opja?
Nē, mīlulīt.
Lūks bija karavīrs, un viņš gāja bojā karā.
Ler, mans draugs, tev ļoti paveicās.
Noteikti būtu bijis labs tēvs.
Bioloģija darbojas citādi.
Ler?
Ei, viņš muļķojas.
Zak, aizveries.
- Viss labi? - Tēt?
- Lerij! Lerij!
Lerij!
Tu laikam to negaidīji?
Pie velna, kas notiek? Kur ir Džouna?
Dāmas un kungi, esam dzelzceļa mezglā.
Lūdzu, izkāpiet no vilciena, tur gaida jūsu mūžība.
Neatceros, ka pirku biļeti.
Nu, laikam operācija neizdevās.
Skatieties zem kājām. Dezorientācija ir normāla parādība.
Nesen mirušie no Ziemeļamerikas ierodas 301. dzelzceļa mezglā.
Kas notiek?
Ei. Visi viduslaiku prieki, bet nekādas lepras. Nāc!
Ei, gribi ballēties? Ballēties visu nakti, visu laiku.
Ei, draudziņ. Prieks redzēt. Laikam esi jauns.
- Kur esmu? - Džesika?
Viņš vēl nav apspriedies.
Džesika?
- Kas tas ir? - Tūlīt atnāks tavs PK.
- Sandro. Nāc līdzi. - Sveiki. Palīdzēsi? Es…
Tūlīt atnāks tavs PK.
- Tu esi PK? - Jā, bet ne tavs PK.
- Nāc. - Džesika?
Pēdējais uzaicinājums uz Gravas pasauli 174.
Sveika. Tu te strādā?
Nē, mīļais. Esmu te savas veselības dēļ.
Klau. Man šķiet, ka esmu nolaupīts.
Tu neesi nolaupīts.
Nu, kur ir mana ģimene? Kur ir Džouna? Kur es esmu?
Vilciena mezglā. Tūlīt atnāks…
Mans PK. Jā.
Nākamais vilciens pienāks pēc 15 minūtēm.
Pēdējais vilciens no 301. mezgla aties pēc piecām minūtēm.
O, Džilla. Šis viss ir nesvarīgi.
Es tevi pazīstu, Džilla. Tu tikai gribi šardonē kasti un baseinu.
Man tiešām garšo šardonē.
Nu tad es varu tev piedāvāt mūžību.
Labi.
Jā. Labi.
Taisni uz priekšu.
O. Atvaino.
Sīkais draņķi.
Lerijs Katlers?
Vai te ir Lerijs Katlers?
- Tas esmu es. - Lerijs?
- Tas esmu es. - Sveiks, vecīt. Ļoti atvainojos.
Pateica man pilnīgi citu izeju.
Kas tu esi?
Anna. Tava PK.
- Ko tas nozīmē? - Tava pēcnāves koordinatore.
Tāda darba nav.
Tu esi aizgājis, Lerij.
Nē.
Tu esi miris.
Nē. Neesmu. Es sasitu galvu. Un…
Meitene.
Nāc līdzi.
Labi, klausies. Tātad es sēdēju kopā ar savu ģimeni,
- un tad es… - Nomiri.
Nē, un es… Lai ko tu mēģinātu pier…
Nesāp. Dīvaini.
Paskaties, Lerij.
Kā tas notiek?
Te nokļūstot, cilvēks atjaunojas savā laimīgākajā brīdī.
Tas var būt jebkurš vecums.
Tāpēc te ir daudz desmitgadīgu zēnu, taču maz pusaudžu.
Nu velns. Džouna, mana sieva. Man ir jātiek atpakaļ.
Lerij. Paskaties no gaišās puses. Vismaz penis atkal darbojas.
- Sveika, Anna. - Mans…
Mans penis vienmēr darbojies.
Te nav ko kaunēties. Mēs esam redzējuši visu.
Jā. Nu, ja es būtu miris, man īpaši nerūpētu, vai funkcionē mans…
Penis?
Man nebūtu kauns, un tu mani tagad nekaitinātu,
jo nevajadzētu būt aizkaitinātam paradīzē.
Tur lejā stāsta dīvainas lietas.
Lerij, kas ir dvēsele?
Es nezinu. Laikam cilvēka vislabākā versija.
Nē. Dvēsele esi vienkārši tu.
Nē, tā nevar būt.
Ja tevi dzīvē daudz kas kaitināja, tad tu varētu būt aizkaitināts arī nāvē.
Vai tevi dzīvē daudz kas kaitināja?
- Klau. Manai sievai tiešām mani vajag. - Piedod. Tas tā nestrādā.
Mosties, Lerij. Mosties. Nu taču, čomiņ. Nu taču.
PILSĒTZEME NEKAD NEGUĻ
Velns, kas tas bija?
Ja tu sapņotu, nejustu sāpes.
Es nejutu.
Zini, parasti jūs, vecie, esat starā par peni.
Paklau, man jārunā ar Dievu, skaidrs? To man vajag.
- Es gribu runāt ar bosu. - Labi, tātad tu esi viens no tiem.
Nesaprotu, kāpēc uzreiz neteici.
Mums ir kaudzēm mūžību.
Kas ir tavs? Jaunā Derība? Vecā Derība? Hinduisms, budisms?
- Izvēlies savu indevi. - Pagaidi. Dieva nav?
Es nezinu. Bet klau,
pēc pārsimt gadiem kādā no mūžībām tu neredzēsi atšķirību.
Pie kā tu strādā?
Es strādāju pie Frenka.
Labi, tad pie kā strādā Frenks?
Frenks strādā pie Toma. Kāpēc tas vispār svarīgi? Beidz.
Mums nav laika. Man ir citi klienti, Lerij, lūdzu.
Labi. Nu,
piedod, ka pieņēmu, ka paradīze nelīdzināsies tik ļoti dzīvei.
Šī nav paradīze.
Šī ir tikai īsa pāreja starp dzīvi un mūžību.
Tu esi pelnījis mūžības vērtu dzīvi.
- Tiešām? - Mēs tā vienkārši sakām.
Mūžība tiek visiem. Labajiem, sliktajiem un neglītajiem.
Tad tas "dzīvo krietni" ir suņa murgi?
Diemžēl tā.
- Sarkano durvju bēglis. - Prom!
- Nē! - Netuvoties.
- O, tas? Neuztraucies. - Prom!
Tikai neskrien cauri sarkanām durvīm.
Neiešu atpakaļ. Vairs nespēju.
Nāc. Nāc…
- Laidiet. - Lerij, ejam. Ejam.
Pēdējais uzaicinājums uz Alpu pasauli 234.
Tad te es palikšu, ko?
Pagaidām, līdz izvēlēsies sev piemēroto mūžību.
Vēlāk to apspriedīsim.
KATOĻU PASAULE
- Domāju, labs brīdis. Esmu miris. - Ei. Labi. Pieņemšana.
Skapī ir daži tavi mīļākie apģērbi. Varbūt gribi apskatīt.
Anna?
Vai 1840. gados Īrijā nebija baiss bads, ko izraisīja kartupeļu lakstu puve
un tas, ka briti pārējo pārtiku eksportēja?
Nu, te tā nav.
TAGAD BEZ BADA! ĪRIJAS LAUKI
Vai esi gribējis būt kapteinis…
Vai tev riebjas drēbes, bet tās jāvelk, lai būtu silti?
Nu, te, Dabiskajā stāvoklī 454, vienmēr ir jauki 22 grādi.
Labi izskaties, Džim.
Viņš ļoti "kardiako".
Atsūcēju, nolādēts.
Mēs viņu zaudējām.
MEDICĪNAS PASAULE NAV JĀBŪT MEDIĶIM
Bet tu atradi mani.
Ja mirāt varmācīgā nāvē,
lūdzu, sazinieties ar pēcnāves psihoterapeitiem.
KAPITĀLISTU PASAULE
Es koledžā veicu eksperimentu.
PASAULE BEZ VĪRIEŠIEM VAIRS AR VĪRIEŠIEM NEBŪS JĀŅEMAS
TAGAD SLĒGTA NR. 443 PILNA
DRĪZ ATVĒRS NR. 444
BĀRS
Sveiks.
Sveika.
Mulsinošs laiks, a?
Jā, vispār tā ir.
Piedod. Es esmu precējies.
Ja nu es tev pastāstītu,
ka varu tev nodrošināt vietu seksīgākajā mūžībā…
Mārdža. Tu zini noteikumus. Bārā nedrīkst tirgoties.
ĒDIENA PASAULE
SĀTANISMA PASAULE - 666
Lūdzu, kaut ko stipru.
Pirmā diena?
Kas esi tu? Kāds eņģelis vai kas?
O, nē, nē.
Es esmu bārmenis.
Nu velns. Vai man jādabū darbs?
Tikai tad, ja gribi palikt te.
Ko tu domā? Kur tu gribi doties tālāk?
Es ne… Es nezinu.
Laikam uz kādu saulainu vietu ar pludmali.
Bet manai sievai tur nepatiktu, tāpēc ilgi nevarēšu palikt.
Vai tavs PK izstāstīja noteikumus?
Nē, bet viņa šķita aizņemta.
Labi. Nu, skat, svarīga lieta:
kad izvēlēsies, mūžību mainīt nedrīkst.
Nedrīkst apciemot citas mūžības, it neko.
Mūžība ir mūžība.
Tā ir uz mūžu mūžiem.
Ja nu es neievērotu noteikumus? Ko viņi darītu? Atkal mani nogalinātu?
Praktiski vēlreiz tevi nogalināt nevar.
Bet, ja pārkāpsi kādu noteikumu, paliksi te par ilgu, mēģināsi mainīt mūžības,
viņi tevi ieliks tukšainē.
Vai tā ir kā elle?
Ļoti tuva tai.
Tā ir vienkārši tumsa - uz mūžību.
Manai sievai ir vēzis. Nedziedināms.
Man žēl to dzirdēt.
Nāvē vissliktākais ir vainas apziņa par tiem, kurus atstāji.
Zinu, un es viņai teicu, ka vienmēr par viņu parūpēšos.
Un nu viņa ir slima, bet es te ņemos ar šo visu.
Varu to dabūt kokteilī?
Tas ir patiešām drausmīgs.
Labrīt, guļava.
Labrīt, sirsniņ.
Kas par sviestu?
Kas notiek? Kā tu te iekļuvi?
- Lerij, tu neatceries? - Ko tad?
Nē, mums tā nebija. Bija?
Nē, es tikai jokoju. Man ir atslēga.
- Kāpēc tev ir atslēga? - Nav svarīgi.
Tā, šķiet, ka tu vakar labi pavadīji laiku.
Esmu miris. Nešķita, ka tad varētu būt paģiras.
Jā, vai ne? Tik maldīgi domā daudzi.
Man ir jautājums.
Spļauj laukā!
Tātad visi tie, kas strādā te, negrib doties uz savu mūžību. Kāpēc?
Daži nav pieņēmuši nāvi,
un daži gaida savus mīļos cilvēkus.
Un citi vēl nav izlēmuši, un tie ir visbaisākie.
Nu, kāpēc tu paliki?
To stāstu citreiz.
Nu, saki man.
Kurp tu dosies. Esi izlēmis?
Nē. Man jāredz, kur ir Džouna.
Kā varu zināt, cik tuvu viņa ir?
Nē, piedod. Tā tas nenotiek. To es nevaru.
Tātad tā raudzīšanās no mākoņa maliņas ir pilnīgas blēņas?
Esi aizkaitināts?
- Nē, neesmu. - Izskaties.
Kā ar tiem, kuri nomira pirms manis? Kur ir mani vecāki?
Kā varu satikt viņus?
Noteikti vari doties pie vecākiem. Bet tad, zini, tu būtu…
- Būtu mūžīgi ar vecākiem. - Mūžīgi.
Tāpēc mēs parasti iesakām darīt tā, kā gribas pašam.
Un zini - visiem klājas sasodīti labi.
Saproti, ko es domāju?
Zini, Džouna vienmēr uztvēra nāvi
kā vēl vienu pārsteigumu, kas gaida aiz stūra.
Un viņai patika pārsteigumi.
Bet viņa bija bibliotekāre, jā?
Jā, tām arī var patikt pārsteigumi.
Tā, ja es gribētu gaidīt, kas man ir jādara?
Jāstrādā? Par bārmeni?
Nē. Sacerējies. Tas ir tīrīšanas darbs.
- Proti mazgāt veļu? - Jā.
Vismaz istaba ir jauka.
Jā. Bet tā domāta klientiem.
Tāpēc, ja nevari izlemt, tad tev jāiet…
Man teica, ka elles nav.
Uz pagrabu.
Pagrabā istabas ir funkcionālākas.
Jēziņ, tu uzreiz uz elli.
Ienīsti cilvēkus? Izmēģini Vientuļnieku pasauli.
Sveika. Atvaino…
JŪSU AUGSTĪBAS MŪŽĪBA
BALLĪTE NEKAD NEBEIDZAS
Gribi nedaudz iešņaukt? Un tu?
VILCIENU SARAKSTS
PLUDMALES PASAULE
KOSMOSA PASAULE
ĒDIENA PASAULE
Pēdējais uzaicinājums uz Kovboju pasauli 167.
Cigareti, kungs?
PĪPMAŅA PASAULE JO VĒZIS NEVAR NOGALINĀT DIVREIZ
Tas varētu būt rīt.
Vai arī viņa varētu pakavēties vēl kādus sešus septiņus mēnešus?
Nu, domāju, es varētu viņai visu sagatavot.
Un es varētu, zini, parūpēties, ka viss ir tā, kā viņa vēlas,
lai būtu sajūta kā mājās.
Lerij, tas ir tik romantiski.
- Laikam nedaudz. - Tik romantiski.
- Es varu būt romantisks. - Es…
- Jo zinu, kas viņai patīk. - Tiešām zini.
MANA DŽO, ES ZINU, KA NEVARU… BET ES CERU, KA TU…
Tiešām domāju, ka izvēlējies ļoti labi. Tu to nenožēlosi, Lerij.
- Ei, izlīdzēsi? - Jā, protams.
Iedosi Džounai šo vēstuli?
Nedrīkstu. Tas ir pret noteikumiem.
Un kam tev vēstule, ja tev esmu es?
Pludmales zeme 239, iekāpšana pie 12. vārtiem.
Bija prieks ar tevi strādāt.
Jā.
Atā.
Atvainojiet.
Sasodīts.
Labi.
Skatieties zem kājām. Dezorientācija ir normāla parādība.
Džouna.
Džouna!
Džouna! Džouna!
Tā ir mana sieva.
Jā. Nu beidz, draugs.
- Uz to pusi. - Jā, labi. Jā, jā.
Malā, malā, malā! Malā.
Lūdzu.
Nesen mirušie no Ziemeļamerikas ierodas 301. dzelzceļa mezglā.
Atvaino. Atvaino. Piedod, kur es esmu?
Tavs PK visu paskaidros.
Labi. Labi. Zini, vienkārši…
Mīļā, tavs PK visu paskaidros.
TAS VARĒTU BŪT TU SPIEGU PASAULE
Labi izskatās.
Džouna. Džouna! Džouna.
- Lerij! - Džouna.
- Mīļā. Ak, mīļā. - Ak dievs.
Man tevis tā trūka.
- Sveiks. Ak dievs. - Oho, kāda tu. Oho. Man patīk.
Es biju gultā, un tad man šķita, ka izkāpu no…
- Mīļā, tik skaista. - …vilciena.
Katru reizi!
Jēziņ, katru nolādēto reizi, Lerij, teicu, lai piebremzē ar sāļajiem kliņģerīšiem.
- Bet tu… Nē, nekad neklausīji. - Jā. Jā.
Beidz smaidīt.
- Džo? - Jā.
Klau, mīļā. Man ir šokējošas ziņas.
- Esi mirusi. - Esmu mirusi.
Jā. Kā tu zināji?
Nu…
Viņam tas pielēca pēc veselas mūžības.
- Ne jau mūžības. - Jā, mūžības.
- Nē. - Tad tu esi slavenā Džouna.
Labi, Lerij. Tev gan izdevās apprecēties.
- Jā. - Nu tad ko tagad?
Jā, tātad tagad…
Tas bija vēzis?
Tas tevi paņēma no pasaules?
Nu, kas tu esi?
Labi, mīļā. Tātad klausies, nu tev beidzot būs tās brīvdienas.
Un būtībā varam doties, kurp vien vēlamies, bet tad viss.
Atpakaļceļa nav. Viņi tajā jautājumā ir ļoti stingri.
Un, ja gribi uz kalniem, varam,
jo tagad sniegs un aukstums tevi nenogalinās, jo esi mirusi.
- Prom no manas klientes. - Neesmu pat tuvumā.
- Prom. - Aizveries.
Gaidu to naudas lādi 67 sūda gadus.
- Ler? - Sveika.
- Atvaino. - Atvainojos par viņu.
Kas tas tāds?
Es esmu Raians. Tavs pēcnāves koordinators.
Jā.
Zinu, tas var būt ļoti, ļoti satraucoši.
Daudz jāaptver, tāpēc ļoti iesaku
dziļi ieelpot un izelpot. Vienkārši izelpo.
Sveiks. Puis, kas notiek?
Viņš bija mans bārmenis.
Laikam aizmirsu samaksāt rēķinu. Nezināju, ka būs rēķins.
Neviens man neiedeva naudu.
Nevar būt.
Piedod. Nepajautāju vārdu. Kā tevi sauc?
Mani sauc Lūks.
Tas ir Lūks. Mans bārmenis.
Džouna.
Ak nē.
Nevienā sapnī nebiju tevi tik skaidri redzējusi.
Tu esi tieši tāda, par kādu sapņoju.
Nepaveicās, Lerij.
Nē. Lūkam bija ūsas.
Jā, nu, Džounijai tās riebās.
Tāpēc es tās katru rītu noskuju, cerot, ka viņa ieradīsies.
- Ak dievs. - Cik romantiski.
Un tu ieradies.
Labi, mīļā.
Labi.
- Ko tu dari? - Lerij?
- Labi, mīļā. - Es…
Ejam.
- Kas ir tas puisis? - Otrais vīrs.
- Precīzāk - pašreizējais vīrs. - Pašreizējais.
Džounij, viss labi?
Ak dievs.
Sirsniņ. Man arī nebija viegli.
Labi. Es uzstāšu, ka man jāpaskaidro manai klientei, kas notiek.
Acīmredzams, ka viņai jāpieņem ļoti "sarežģīts" lēmums.
- Labi. O, tas… - Nāc.
- Ak dievs, viņš tiešām ir te. - Un ļoti pievilcīgs.
Viņš ir garāks?
Tātad tad, kad tu teici, ka gaidi…
Es prātā ik dienu uzbūru viņas tēlu.
Man šķita, man labi sanāk, bet viņa ir vēl satriecošāka, nekā atceros.
Labi. Tā ir savaldzināšanas frāze, Lūk.
Tu biji mans bārmenis.
Ne-e. Ne-e. Ne-e.
- Nē. - Ak, viņš izskatījās tik jauns.
Šai jāder.
Viņš vienmēr bija tik jauns?
Tev visa kā par daudz.
Tava mūža mīlestība. Gaidījis 67 gadus.
Un Lerijs.
Lerijs ir mans vīrs.
- Viens no diviem. - Jā.
Tā ir skaista.
Jutīsies daudz labāk, kad novilksi to drausmīgo ietērpu.
Jā, tā ir skaista.
Tā ir… Viņš ir tik jauns.
Viņš ir tik jauns. Es ne…
Tu drīz, lellīt?
Kā izskatās?
Nu… Ko…
Ko lai es daru, a?
Gribu, lai tu man pasaki, ko man darīt.
Ak tu pasaulīt. Labi. Es izlasīju tavu lietu.
Un tu esi gudra, kaislīga un izlēmīga.
Vai tiešām?
Es pilnībā paļaujos, ka tu izvēlēsies pareizo mūžību…
- Jā. - …un cilvēku, ar kuru kopā to pavadīt.
- Tu derēsi. - Derēšu kam?
Tu kādu gaidīji vai…
Un tu?
Ak dievs, Lūk. Kāds pārsteigums.
Pie velna, ko tas nozīmē, Rīs?
Raians, Raians jau pēdējo pusstundu.
- Jā. - Tu izskaties brīnišķīgi.
Jā. Esmu precējusies.
- Ar viņu. - Ar Leriju.
Un Lerijs šķiet jauks.
Klau, Džouna, tu noteikti prātoji vai cerēji, ka tas varētu notikt.
Nu, zini, jā. Jā. Zini, es esmu to iztēlojusies.
Lieliski.
Sveiks.
Es jūs, bērniņi, atstāšu.
Sveika.
Vai tu maz izlasīji manu lietu?
Tu man nozīmē vairāk par rakstīto, draugs. Tu to pat nepieminēji.
Jā, man prātā bija daudz kas. Nupat biju nomiris.
Tāpēc piedod, ka aizmirsu pieminēt, ka te varētu valkāties sievas bijušais.
Diez vai varam viņu saukt par bijušo.
Varbūt pirmais vīrs, bet ne bijušais.
Nē, es nesaukšu… Es nemūžam viņu tā nesaukšu.
Labi. Es tikai cenšos paredzēt, ko teiks Raians. Mums bijuši sakari.
Lieliski. Kādi sakari?
- Seksuāli. - Nu protams.
Zini, cik daudz cilvēku vēlējās to lietu? Tik daudzi.
Tiešām?
Vīrietis, kurš pusgadsimtu gaidījis savu mīļo?
Ja padomā, tas ir bēdīgi.
Tu tiešām domā, ka Džouna par to domās tā?
- Es nezinu. - Nekas.
Te noteikti kādreiz tā jau bijis.
Nu, es nezinu. Man nav tā bijis.
Bet varu galvot - jābūt procedūrai.
Viņš atgādina Montgomeriju Kliftu.
Ak vai, es tieši viņdien to teicu.
Montgomerijs Klifts. Viņš ir tik pievilcīgs.
- Lūks ir tik pievilcīgs. - Tu nepalīdzi.
Piedod, bet, kā nu tas ir, ir.
Lūks ir seksīgs.
Viņa acis ir okeāna zilumā. Viņa stāsts ir labāks.
Nē, nav gan.
Mans stāsts ir labāks.
Biju ar viņu precējies 65 gadus, dāvāju viņai bērnus.
Tieši tā. Tas būs mūsu trumpis. Spēcīgs.
Emocionālā šantāža ir visspēcīgākā.
- Vai ne? - Malacis.
Nu, kā tev gājis?
Labi. Jā.
Nu, vai ne, protams, es biju miris, bet, zini, labi.
- Nu, izskaties tu labi. - Jā.
Proti, zini, tu vienmēr izskatījies…
- Vienmēr izskatījies labi. - O, jā. Un to saki tu?
Jā, es…
Klau. Es nezinu, ko lai saku. Tas ir…
Nu, man bija daudz laika izdomāt, ko teikšu es.
Proti, man bija ilgs, ilgs laiks.
Un?
Un man ir pilnīgi tumša bilde.
Brīdinājums. Kods 7-4.
Kods 7-4.
- Neirotiķis. - Ko?
Gerij.
Sveiks, Lūk. Tu šovakar strādā?
Šovakar ne. Šovakar brīvs.
Paga. Vai tā ir…
Džouna? Nē!
- Nē. Lūdzu, nē. - Kusties!
Negribu vairs redzēt nevienu gleznu.
- Tik garlaicīgi. - Labi.
- Nu, es labāk iešu. - Nē!
Bet tev, jaunkundz, ļoti paveicies.
Gerij!
- Kusties. Piegriezies. - Nē, lūdzu!
Tūlīt pat iekšā!
Muzeja pasaule ir vissliktākā!
Ak dievs.
Ak dievs. Ko viņš izdarīja?
Mēģināja aizbēgt no savas mūžības.
Kad esi izvēlējies, atpakaļceļa nav.
Jāizvēlas pareizi.
- Liela atbildība. - Jā, tā ir.
Klau. Es atcerējos, ko es gribēju sākumā tev teikt.
Ko?
Es tevi mīlu.
Tā ir… Tā ir laba ievadfrāze.
Jā.
Klau, es zinu, ka tev nav viegli, bet man tevis trūka.
Domāju par tevi ik dienu.
Nepagāja neviena diena, kad es nebūtu domājusi par tevi.
Jā. Zini, es…
Es gribēju, lai esi laimīga.
Gribēju, lai tu dzīvo.
- Jā? - Jā, protams.
Bet es gaidīju.
Zini, es gaidīju, jo gribēju, lai arī mums būtu iespēja dzīvot.
Es tūlīt vemšu.
- Tev labi? - Dieviņ. Kāpēc te var vemt?
Džouna.
- Tev viss labi? - Lūk? Lūk, lūdzu.
Man jāpadomā.
Labi.
Lūks?
Labi.
- Ei, mīļā. - Lerij.
Tā, zinu, traki, bet neuztraucies. Es te kaut ko pētu.
Un te ir dažas visai labas izvēles iespējas.
Piedod, kam?
Jā, mūsu mūžībai.
Ko?
Oho. Tu tiešām izskaties brīnišķīgi.
Tev piestāv gari mati. Man patīk.
Kas ir?
Te viss darbojas.
Ai, Lerij.
- Kāds "Lerij"? - Nu, tas ir sarežģīti.
Pirms nedēļas bijām kopā.
Jā, nu, nedēļas laikā daudz noticis. Tu nomiri, Karena nomira. Es nomiru.
Es nupat atkal satikos ar abiem saviem mirušajiem vīriem.
Un uzzināju, ka man ir tikai nedēļa, lai izvēlētos, kur pavadīt mūžību.
Karena beidzot atstiepa kājas. Oukdeilai liela nedēļa.
Ei.
- Zinu, kas tev liks justies labāk. - Kas?
Pietupieni.
Ak tu tētīt.
Pamēģini.
- Lai būtu. Labi. - Es tev saku.
- Nu. - Labi, lai notiek.
Tupies!
Jā.
- Oho. - Tā ir, vai ne?
- Tik zemu notupos. - Tiešām zemu.
Jā. Zinu. Tik laba sajūta.
Es daru visu ko.
- Labi izskaties. - Jā.
- Tu labi izskaties. - Zinu. Paldies. Paldies.
- Pasporto! - Skumu pēc šiem gurniem.
Ak dievs.
Jā, paskaties. Paskaties.
Tev taisnība. Tas lika man justies labāk.
Es zināju, ka tā būs.
Tu nopietni?
- Lerij! - Par daudz sāls.
Man vajag laiku.
Labi? Man…
Man jātiek skaidrībā ar domām.
Labi. Tev taisnība. Esmu neiejūtīgs.
Varam par to parunāt no rīta.
- Labi. - Paldies.
- Šie ir tik stulbi. - Tu joko?
Ko tu dari?
Eju gulēt.
Es arī esmu noguris.
Man bija gara diena.
Ak, Lerij.
Atcerieties, vairs ģeopolitiskajām atšķirībām nav nozīmes.
Jūs esat miruši.
Piedod, draudziņ, bet tavas septiņas dienas ir galā.
Svētā Dievmāte.
DĪNS MĀRTINS DZĪVAJĀ!
"Svētā Dievmāte. Dieva dēļ. Ellē." Tiešām neesi reliģiozs?
Ei, ei. Viņš ir te?
Jā, ir. Bet īstenībā tas ir skumji.
Nē, viņš… Manas Džo mīļākais dziedātājs.
- Viņš? - Jā. Viņa viņu mīl.
- Tiešām? - Viņš ir vislabākais.
Nu labi.
Ei, tu viņu pazīsti?
Jā, protams, ka es viņu pazīstu.
Vai viņš tavā labā ko izdarītu?
Ar ko tu runā? Tā esmu es. Nu protams, jā.
- Bet esi drošs? Viņš? - Jā.
Labi.
Oho. Paskaties uz šo.
Vienguļamā gulta. Jauki, vai ne?
Mums ir te virtuvīte.
Parocīgi.
Paskatīsimies, kas ir ledusskapī.
Ak tu pasaulīt.
Tev paveicies.
Hummuss.
Zini ko? Būs labi.
Nokārto man šo, drīz vien būšu prom no šejienes.
- O, man patīk. - Šis glābs.
Man patīk. Esi koncentrējies.
- Neatrauj acis no balvas. - Kas te ož?
- Hummuss. - Nē.
Ei…
Nu labi.
Esat domājuši, ka 30. gadu Vācija būtu bijusi lieliska, ja nebūtu bijis nacistu?
Nu, vairs varat nedomāt.
VEIMĀRAS PASAULE TAGAD PAR 100 % MAZĀK NACISTU
Kaut tā būtu kafija.
Labi. Kaut tā būtu kafija.
O, Lerij.
Zinu, bet man tev ir pārsteigums.
Nē, nē, nē. Īstenībā man vajag mazāk pārsteigumu.
Zini, tiešām - nevienu pārsteigumu.
Džouna, apsolu, šis tev patiks. Tu man uzticies, vai ne?
Jā. Labi.
Jā.
Viņa man uzticas.
Nākamais vilciens pienāk pēc 15 minūtēm.
Tu izskaties vienreizīgi.
- Paldies, mīļais. - Jā.
Dedz nepacietībā?
- Protams. - Ir kāda doma, kas tas varētu būt?
Nē.
- Esam klāt. Jā. - Mīļi. Paskat tik.
Tas tev.
Vajag dzirkstošo.
Tas ir…
Jā, tas ir jauki.
Kas? Ā, nē. Tas nav tas.
Ak vai.
Gaismas!
Skaties. Skaties augšā.
- Mīļum, vai tas… Paga, Lerij. - Jā.
Katram kādreiz lemts ir kādu mīlēt
- Ko es teicu? Ko es teicu? - Ak dievs!
Mūsu puisis.
Katrs tiešām kaut kā iemīlas
- Vai ne? - Ak tu pasaulīt.
- Šis ir Džounai. - Labi darīju?
- Tiešām labi. Lieliski. - Ko es tev teicu?
Izklausās burvīgi.
Mans laiks…
- Viņš lieliski izskatās. - Ak vai. Tiešām.
…ir tagad
O, labi.
- Laikam joprojām mīl iedzert. - Jā.
- Vai arī ir, zini, nedaudz ierūsējis. - Jā.
- Joprojām Džillai. - Džounai!
Kaut kā iemīlas
Kaut kas manā sirdī aizvien saka
Savācies.
- Lerij, esi drošs - Dīns Mārtins? - Nezinu.
…ir te
Nu velns.
- Tūlīt būšu. - Labi.
Anna, kas, ellē, viņš ir? Tas nav Dīns Mārtins.
- Sveika, mazā. - Protams, nav. Tas ir Ričards Džonsons.
- Nu nē. Nē. - Slavenību atveidotāji arī mirst, Lerij.
- Kāpēc tu man neteici? - Šķita, ka tu zini.
Šķita dīvaini, ka teici: "Džounijas mīļākais dziedātājs."
Es tā: "Ričards ir Džounijas mīļākais dziedātājs?"
Zināji, ka domāju ko citu.
Nu, tagad, kad pasaku to skaļi, saprotu, ka nekādas loģikas.
Lūdzu. Esmu tik vientuļš.
Un vēl viņam ir smags alkoholisms, un es aizmirsu to tev pateikt,
un tā ir mana vaina.
Tava vaina.
Nespēju iztēloties, kā šis varētu noiet vēl greizāk.
Palīdzi Zilacītim ar viņa zilajām olām, a?
- Nē, nē. - Ak vai…
Sveiks, Lūk.
- Zilacītis bija Sinatra. - Malacis, Lūk!
Kļuva vēl sliktāk. Kļuva vēl sliktāk.
- Tev viss labi? - Jā.
- Jā? - Jā, paldies. Piedod.
Esmu pateicīga, ka gāji garām.
Nu vispār es…
- Tu… Nē. - Nu, biju te tāpēc…
- Ved viņu pie sevis uz karstu vannu. - Labi, jā. Domāju, tiksim galā…
Nezinu, ko viņš te darīja. Un kāpēc tu…
- Kas tev kaiš? - Es cenšos.
Domāju - Dīns Mārtins. Zvēru.
- Kas tev kaiš? - Beidziet! Beidziet!
Nāciet abi ar mani.
Nē. Nē, nē, nē.
Jūs abi paliksiet te.
Atvainošanu. Piedošanu.
Piedod.
Piedodu.
Zini, es pats varēju tikt galā.
Jā.
Jā. Jā.
Ziniet, manam vectēvam bija psihozes epizodes.
Varbūt tas atkārtojas pēc paaudzes. Jo šī te nevar būt īstenība.
Dieviņ tētiņ, kā gan šī var būt īstenība? Ak dievs.
Šī ir elle?
Vai šī ir elle?
- Īstenībā elle ne… - Nē, nē! Es neliku runāt.
Tu esi šo vietu atkodis?
Nē. Tikai kļūst arvien mulsinošāka.
Nesatraucieties. Viss ir tā, kā tam jābūt.
Iedod klausuli. Iedod to man.
Ei, dārgum. Mēs te runājam, ka varētu nedaudz pamainīt noteikumus.
- Tā bija mana ideja. - Tā bija mana ideja.
Es paņēmu viņa ideju un uzlaboju. Es kaļu plānu.
- Runa ir par kontroli? - Jā. Jā.
- Nu? - Labas ziņas.
- Es runāju ar Frenku, un… - Vispār es runāju ar Frenku.
Doma tāda - kāds runāja ar Frenku.
Tad viņš runāja ar Tomu, un tad viņš runāja ar pašu priekšnieku.
- Bosu. - Kevinu.
Un jūsu plānu apstiprināja.
Anna, pasaki, kāds ir plāns.
- Labi, piedod. Paras… - Parasti te…
Anna. Tu esi Anna?
- Nē. - Labi.
Parasti, kad te nonāk,
ir jāizvēlas mūžība, un viss. Bing, beng, bum.
Taču šajos īpašajos apstākļos jums atļauta īpaša vīza.
Džouna varēs apmeklēt divas mūžības.
Pa vienai ar katru bijušo vīru.
- Un tad? - Un tad viņa izvēlēsies.
Vienu no jums.
Šis scenārijs rada lielu spriedzi.
Labi. Nu, varat visi izvēlēties vienu mūžību
un tikt skaidrībā tur.
Bet tad jūs mūžīgi būtu vienā vietā.
Tā varētu.
- Nē, nē. - Apnicis…
Apnicis, ka viņš lavās klāt.
- Lavās klāt? - Uzglūn.
- Uzglūn? - Jā. Tu esi glūņa, čomiņ.
Un tu gaidi, lai sabojātu pusgadsimtu ilgu laulību.
Piedod, nomiru, aizsargādams mūsu valsti.
- Tā bija Koreja, čomiņ. Atslābsti. - Ko tu teici?
Tu īsti neizcēlies Normandijas pludmalē, ne?
- Ko tu dari? - Runāsi par to.
Ei. Ei! Beidziet!
- Sit pretī, Lerij. - Beidziet!
- Sadošu tev. - Jā, Lūk!
Izbeidziet! Skaidrs?
Mēs tā darīsim!
Tā, vienkārši…
metiet monētu un izlemiet, kurš ies pirmais.
Nē.
Necietīšu, ka cits vīrietis tiksies ar manu sievu.
Varbūt vajadzēja par to domāt, pirms apprecēji cita vīrieša sievu.
Puiši!
Kurš ies pirmais?
Man ir monēta.
Nu velns.
- Sāļais kliņģerītis? - Nē.
- Ak dievs. - Tu joprojām tos ēd.
- Jā. Atslābsti. - Met!
Raksts vai ērglis?
Raksts.
Nākamā pietura ir Kalnu pasaule 312.
- Kas ir? - Es tikai…
biju aizmirsusi, cik tu esi izskatīgs.
Mēs bijām pievilcīgs pāris.
Nu beidz. Visi…
Visi domāja, ka padarīji mani grūtu un tev bija mani jāprec.
Jā. Nē, mana māte, viņa tā sabēdājās, kad pateicu, ka neesmu stāvoklī, jo viņa…
Nu, viņa ļoti gribēja smukiņus mazbērnus.
Mani bērni nav neglīti.
Viņi noteikti ir smukiņi.
Man gan ir vienalga.
Es neko nepieņēmu.
Jā. Mani īpaši nesaista smukiņi bērni.
Nē, mani arī nesaista smukiņi bērni.
Jā.
Mani nesaista bērni.
Labi.
Tas ir labi.
Manās atmiņās debesis bija zilākas.
- Tās vienmēr bijušas tādā nokrāsā? - Jā. Visnotaļ.
Vai tas mākonis kustas?
Jā.
Tie kustas.
Vai tu tā to iztēlojies?
Ir nevainojami.
Ak vai. O. Labi.
Labi.
Divreiz nevar nomirt.
Labi.
Ir labi?
- Jā. - Jā?
Nē, mēs nezinājām, kur likt atkritumus.
Un mēs nezinājām, ka viņiem ir vieta, kur lāči netiek klāt.
Auksts. Vai vienmēr bija tik auksts?
Auksts.
Aizvedam tevi uz kādu jauku un siltu vietiņu, ko?
Nepatīk, ka Lūks staigā apkārt un cilvēkiem stāsta, ka gājis bojā karā.
Lerij, viņš gāja bojā karā.
Nē, zinu, bet vaina tajā, kā pasaka. "Karš", it kā tas būtu kāds no foršajiem.
Labi, domāju, mums jābeidz ķildoties par viņa acīmredzamo varonīgumu,
jo nedomāju, ka tas var būt mūsu uzbrukuma mērķis.
Problēma tāda, ka ar Lūku vienmēr saistījušās atmiņas.
Nezinu, kā lai sacenšas ar atmiņām.
Cilvēks ir vienīgi atmiņu apkopojums.
Tas ir nomācoši. Man nepatīk.
Bet doma tāda - tev būs viņai jāatgādina, kāpēc viņa vispār tevī iemīlējās.
Godīgi sakot…
es nezinu, kāpēc viņa manī iemīlējās.
Nu, tev būs tas jāsaprot. Un ātri.
Man te kāds jāatrod.
Labi. Beidzot kaut kas notiek. Beidzot kaut kas notiek.
Manai mazmazmeitiņai Šarlotei te patiktu.
Maza piedzīvojumu meklētāja.
Laikam arī viņas mamma bija tāda.
- Piedod. - Nekas.
Viņa noteikti pēc tevis skumst.
Tas nekas? Nu, ka runāju par…
- Labi. - Jā.
- Tu nedusmojies uz mani? - Par ko?
Vienkārši… 67 gadi, saproti?
Es atkal apprecējos pēc diviem gadiem, bet tu gaidīji 67 gadus.
Sešdesmit septiņus gadus. Oho.
Jā.
Kad uz kārts ir mūžība, gaidīt mūža garuma laiku šķiet nieks.
Jēziņ, tu esi tik nevainojams.
- Es neesmu nevainojams. - Tā saka nevainojamie cilvēki.
Labi. Man riebjas klausīties par taviem bērniem,
mazbērniem un viņu bērniem, skaidrs?
Proti, es viņus neienīstu.
- Labi. - Bet…
mani sagrauj tas, ka man tā visa ar tevi nebija.
Priecājos, ka tev bija.
Ka tev bija laimīga dzīve.
Es gāju uz piestātni, gaidīju, kad tu atgriezīsies.
Skatījos uz kareivju straumi, kas kāpa krastā,
jo es sevi pārliecināju, ka viņi kļūdījās.
- Ka tu būsi viņu vidū. Un… - Džouna.
Es tur vienkārši sēdēju, skatījos un gaidīju.
Tā ka es…
es tevi gaidīju, Lūk.
Jā.
Ei.
Nāc man līdzi.
Ja es jau nebūtu mirusi, satrauktos, ka grasies mani nogalināt.
ARHĪVI
- Tu man uzticies? - Protams.
Nāc.
Labdien, Fenvika kungs.
Vienkārši Fenviks.
Skaidrs. Mēs neesam te nekad bijuši…
Individuālo vai kopīgo?
- Kopīgo. - Eksponātus neaiztikt!
Atcerieties, eksponāti nav īsti.
Par emocionālo traumu atbildību neuzņemamies.
Laimīgu vēlreizizdzīvošanu!
Esi gatava?
Kam?
Tāds ir katrā mūžībā. Tos sauc par arhīva tuneļiem.
Ko tas nozīmē?
Nezinu. Es vēl neesmu mūžībā bijis.
Varam to uzzināt kopā.
Sveika. Kā tevi sauc?
- Jā, tevi. - Džouna.
Jā.
- Un tevi? - Lūks.
Priecājos iepazīties, Lūk.
- Ak, Lūk. - Džouna ir skaists vārds.
Neesmu tevi te agrāk redzējis.
Nu, nupat pārcēlos uz pilsētu.
Tepat netālu. Braiarā…
Braiarklifā?
Nāc.
- Es biju tik satraucies. Paskat. - Es tā nedomāju…
Paskaties uz sevi.
Džouna, es tevi tik ļoti mīlu.
Nāc.
O, ne-e. Nē, nē.
Nē. Lūk, nāc.
- Tiešām darām to no visas sirds, ko? - Ei.
Beidz!
Šo es negribu redzēt.
Es tevi mīlu.
Mana mūža sliktākā diena.
Lūk.
Man tevis tik ļoti trūka.
Jā.
Mums ir jāiet.
Lūk, lūdzu.
Es to neatceros.
- Tev nav tas jāredz. - Ko viņš dara mūsu piestātnē?
Varam, lūdzu, iet?
Lūdzu…
Ak dievs, Lūk. Lūdzu.
Vai precēsi mani?
Protams.
Viņš viņas nāvi izmantoja savā labā. Tas ir egoisms, lūk, kas.
- Ja tu tā saki. Kas ir Karena? - Ak dievs. Kaimiņiene.
Oukdeilas avēnijas māju īpašnieku biedrības ilgākā biedre.
Un viņa neļaus tev to aizmirst.
Mūžam līmēja pie manām durvīm līmlapiņas.
- Ļoti pasīvi agresīva. - Labi. Esam klāt. Esam klāt.
- Nekāp uz auguma. - Piedod.
Lerij. Dzirdēju par sāļajiem kliņģerīšiem.
Karena. Tu joprojām esi veca.
Man tagad ir 72 gadi, liels paldies.
Jā, nē.
Atvaino, dīvains vecums, kad būt laimīgākajam.
- Atceries laiku, kad nomira Džims? - Tad biji vislaimīgākā?
- Kad nomira tavs vīrs? - Džims bija mīļums.
Nu vienalga, tovasar devos ar draudzeni Bārbu uz podniecības retrītu…
- Pareizi. - Nu, mēs ar Bārbu bijām mīļākās.
O. Es ne…
Trīs mēnešus izbaudīju lesbietes dzīvi, un tas bija pasakaini.
Bet tad es pārbraucu mājās, un tur bija bērni un mazbērni,
un baznīcas grupa, un es atgriezos nožēlojamajā skapī.
Skaidrs, kāpēc biji pret mani tik nejauka.
O, nē. Vienkārši tu man nepatiki.
Nuja.
Galu galā kļuvu pielaidīgāka.
Tu pamazām celies cilvēku acīs, Lerij.
Es te tā prātoju…
Parīzes zeme.
Būtībā 60. gadu Parīze, bet tur runā angliski ar akcentu.
Un tur ir pilsoņa tiesības.
Pieņemu, ka gaidi Džounu.
Nē, viņa jau ir te.
Oukdeilā šausmīga nedēļa.
- Kur tad jūs dosieties? - Tas ir sarežģīti.
Tu arī esi homoseksuāls?
- Godīgi sakot, tas būtu vieglāk. - Paskat.
Tu šķieti tik samulsis.
- Karsts. - Padomā.
Sliktākais jau ar tevi ir noticis.
Kaut tā būtu.
- Stāsti! - Tā, meitēn, notika tā.
Labi. Paklausies, es atnācu kaut ko pajautāt.
Nolādēts, uzdošu Karenai jautājumu.
Tad uzdod!
Karena, vai Džouna kādreiz minēja…
Kā tu domā, kāpēc viņa manī iemīlējās?
Karena, saki kaut ko.
- Jebko. Vienkārši saki kaut ko. - Nu, es…
Jebko.
Es nezinu. Vienkārši iemīlējās.
Es nekad nebūtu domājusi, ka pēc Lūka nāves viņa vēl kādreiz būs laimīga,
bet tu viņu darīji laimīgu.
Tavs dzīves mērķis bija darīt viņu laimīgu.
Vai ar to nepietiek?
Lūks ir te.
Džounas Lūks?
O, viņš bija apburošs.
Es izlikos, ka esmu viņā ieķērusies.
- Protams, nebiju. - Jo slepenībā esi pamatīga lesbiete?
Tieši tā.
Bet padomā.
Viņš bija nevainojams.
Ei, paklausies.
Neviens nav nevainojams.
Neviens nav nevainojams!
- Lerij, nevajag! - Neviens nav nevainojams!
- Lūk. Lūk, nomierināsies? - Par ko?
Zini, ja vienkārši…
Ja par to padomā, tā viņš gribēja pateikt,
ka zina, ka tu vienmēr būsi daļiņa manis.
Beidz, Džouna. Viņš tā tev pielīda.
Manipulēja ar tevi, izmantoja tavas sēras.
- Nē. - Viņš ir dēle.
Tā nenotika, skaidrs?
Tu mani atstāji.
Neatstāju. Nomiru.
Vai tu būtu teikusi jā, ja nebūtu aizvien sērojusi?
Es nekad nebeidzu sērot.
Vai tu būtu teikusi jā?
Lerij, Lerij! Paklausies.
Esmu tava fane, bet šis nav pareizais ceļš, labi?
Nav runa par viņu. Runa ir par tevi un Džounu.
Sievieti, kuru tu mīlēji 65 skaistus gadus un kuru darīji ļoti laimīgu.
Runa ir par to, ka tev tai pašai sievietei jāparāda, ka vēlies
pavadīt ar viņu visu mūžību un darīt tieši to pašu.
Nu, vai tas darīs viņu laimīgu?
- Labi, forši. - Kas par ķēmu - durvis vaļā.
- Varbūt viņam nav nekā slēpjama. - Nē, visiem ir kas slēpjams.
Tas ir nedaudz dramatiski.
Te ir grūti sekot līdzi laikam, visu cieņu viņam.
Tas ir ļoti praktiski.
Lerij, izbeidz.
- Vai nevainojams cilvēks skatās šos? - Neesi nekad skatījies porno, Lerij?
Un kā ar šo? Skat - visi šie numuri.
- Jā, numuri. - Uz šī ir lūpukrāsa.
Tātad skūpstījās.
Jā, pagājuši 67 gadi. Ko darītu tu?
Lerij, beidz. Pietiek. Nu jau par traku.
Jā. Ko es daru? Ejam.
- Ejam. - Ko tas…
Sasodītā čūska.
Nu, acīmredzot randiņā īsti negāja, ko?
Tu viņu izmantoji.
Par ko tu runā?
Tavas saderināšanās centrā biju es.
Izmantoji manu nāvi, lai iekundētos.
- Neklausīšos. - Bija šausmīgi Džounu atstāt.
Es tiešām cerēju, ka viņa kādu atradīs.
Jā, kā tad.
Bet viņai būtu bijis labāk vienai nekā ar tevi.
Nu, es centos.
Ei, tā ir matu krāsa?
Beidz!
Deguns!
Atsienies!
- Atsienies! - Atsienies.
Viss? Tas ir viss, ko spējat?
Lūk, es tevi nenodevu.
Es pat tevi nepazinu.
Jā. Tad kāpēc tu viņu bildināji piestātnē?
Lerij.
Traumu speciālisti - uz 145. dzelzceļa mezglu.
Lidmašīnas avārijā mirušie.
- Labi. Aizejam uz klusāku vietu. - Ak dievs.
ČOMISKĀS MĪLESTĪBAS ZEME
Pēdējais uzaicinājums uz Vidusskolas zemi.
Kas vainas šīm mūžībām?
Dažas ir pilnas.
Dažas ir izgājušas no modes.
Daudzas no tām nebija politkorektas, zinot mūsdienu standartus. Ja saproti.
MARKSISTU PASAULE KLAUNU PASAULE
Nu, tad kas notika ar cilvēkiem, kas tajās bija?
Viņi joprojām ir tur, dzīvo savu pēcnāves dzīvi.
Skaidrs.
Ak dievs.
Es nezinu, ko darīt.
Tu visu dzīvi vadīji, uztraukdamās par citiem cilvēkiem.
Nu ir laiks izlemt, kas ir labāk tev.
Ļauj minēt.
Man būtu labāk būt ar Lūku?
Tāpēc gribu, lai izvēlies Lūku, ka tā dzīve tev netika.
Mūžība ir ilgs laiks, lai tajā mocītos nožēlā.
Bet lēmums jāpieņem tev.
Ak dievs. Ja nu es… Ja nu es nezinu, ko izvēlēties?
Nu, tev ir jātiek skaidrībā.
Piedod.
Tikai rīt pludmalē izklaidējies.
Galu galā, tā ir paradīze.
Man nešķita, ka būs tik daudz ļaužu.
- Jā, nekas. - Ļoti populāra vieta. Nu nekas.
Varbūt varam dabūt saulessargu.
Jā, šķiet, ka vajadzētu iedot, a? Un arī krēslu.
Paskat, kāds skats.
Tu biji tik skaista, mīļā.
Nu, tu esi skaista.
Un tu vienmēr esi bijusi skaista,
- nekad nebeidzi būt skaista. - Saprotu, ko tu domā, mīļais.
Taču tev taisnība. Šis būtu bijis jauks atvaļinājums.
Nu, tam nav jābūt te.
Ja gribi citu mūžību, mēs varam…
Manis pēc varam doties kosmosā.
Ja vien apkārt nelidinās Lūks.
Tu pats arī visai labi izskaties.
Bumbiņa!
Tā var teikt golfā, idiot!
Labi, Lerij, bērns.
Viņam droši vien ir 90 gadu.
Es nomiru deviņu gadu vecumā.
- Skaidrs. - Nobrauca un aizlaidās.
Vismaz tas bija ātri.
Tas nebija ātri.
Tas bija ļoti, ļoti lēni.
Mīļais, varbūt ejam prom.
Labi.
Kādas bija manas bēres? Cilvēku bija pienācīgi daudz?
Jā, tev būtu paticis.
Tiešām?
Nu, tu būtu izlicies, ka tev riebjas, bet bija jauki.
Zaks teica bēru runu.
Vai viņš mēģināja būt asprātīgs?
Jā. Viņš mēģināja būt asprātīgs. Bet zini, bija mīļi.
Bērni bija tik izmisuši.
Kurš bija visizmisušākais?
Es uz to neatbildēšu.
Sirsniņ, piedod, ka manis nebija, kad tu…
Tu zini.
Jā, bet tu mani gaidīji, kad es ierados.
Bērni būs laimīgi, ka esam kopā.
Lerij.
Tev jāsaprot, ka esmu ļoti grūtā situācijā.
Nē. Es nesaprotu.
Es saprotu, ka tu mīlēji Lūku.
Es devītajā klasē mīlēju Salliju Denjelsu.
Tā nebija bērnības ieķeršanās, Lerij. Viņš bija mans vīrs.
Jā, bet mēs kopā izveidojām dzīvi, un nu tu vēlies to visu aizmest.
Nu, man nebija iespējas sākt dzīvi ar Lūku, un…
- Zini, viņš gaidīja 67… - Sešdesmit septiņus gadus.
Jā, es saprotu. Es būtu darījis tāpat.
Nu, tu zināji, ka es drīz būšu.
Biju gatavs gaidīt, cik ilgi vajadzēs.
Tiešām.
Kļūst vēls. Jābrauc atpakaļ, labi, mīļais?
Lerij, tu esi stulbenis.
Labi, turies.
Es turos.
- Tev jāpārceļ svars. - Labi, labi.
- Tikai nesarauj muskuli. - Jā, bet tu mūs apgāzīsi.
Es nespēju tevi aizmirst
Man ir šīs atmiņas par tevi
Es nespēju tevi aizmirst
Es mūžam tevi mīlēšu
Reiz mēs bijām laimīgi
Bijām tik bezrūpīgi un līksmi
Nāc, gribu redzēt bērnus.
Jā, bet viens nepareizs pagrieziens, un iesprūdīsi ļaunākajā murgā.
Labi, ko… Aizmirsti. Man tikai šķita, ka būs jautri.
Es zinu. Es tikai mēģinu tevi pasargāt.
Nē, tu sargā sevi.
Ko tu tā baidies ieraudzīt?
Nav svarīgi. Nekas.
- Tu nezini, kas… - Mīļais, ir labi.
…kas tur notiks.
Pagaidi. Džouna… Es…
Skat. Viņas izskatās nelaimīgas.
Lerij, tu atceries mūsu pirmo randiņu?
Caurā riepa.
Atceries, ko tu teici, kad apstājāmies?
Tu teici: "Nevainojama vieta, kur pārdurt riepu.
Plata apmale, skaista diena, kluss ceļš."
Līdz sapratu, ka man nav rezerves riepas.
Jā, nu, tu to man neļāvi nojaust.
Mīļā, tu tolaik šķiti tik sagrauta.
Man likās, ka man jābūt tevis dēļ stipram.
Es gribēju it visu vērst par labu.
Pat to pārdurto riepu.
Un tu arī visu vērsi par labu.
Mums bija brīnišķīga dzīve.
Nāc šurp.
Man vienalga, kur mēs būsim.
Ja vien mēs būsim kopā.
Labi.
- Tā, kas notiek? - Kas…
Jā, ko jūs…
- Domāju, ir svarīgi, ko Lūks grib teikt. - Man žēl, Lerij.
Tev būtu jābūt žēl, jo pēc tam, kad Lerijs ielauzās manā dzīvoklī…
- Pēc tam, kad kas? - Nē, durvis bija vaļā.
- Vai tad? - Jēziņ, Lerij.
- Liela muiža. - Kas tev… Piedod, kas tas ir?
- Dari man to godu. - Labi. Klau, to es varu pa…
- Varu paskaidrot. - Izklausās sliktāk nekā ir.
- "Mīļā Džo, es…" Nē. - Nē. Atdod man.
Mums nav tas tagad jādara.
- Mīļā… Atdod… - Džounij, gribēju, lai zini,
- kāds viņš ir. - Es varu… Ļauj man runāt…
Ej zemojies.
Vienkārši… Labi. Zinu, bet tas ir izrauts no konteksta, mīļā.
Jā, tā ir.
Piedod, tu teici, ka…
ka tu biji gatavs gaidīt, cik ilgi vajadzēs,
bet nespēji pagaidīt štrunta nedēļu?
Biju gatavs. Es tiešām… Es…
Es tikai centos sagatavot mums mūžību un…
Un pieņēmi, ka es tevi uzmeklēšu?
Jā, jo tu esi mana sieva.
Piedod, tu tiešām gribēji mani iemānīt mūžībā?
Nē, mī… Es necentos tevi iemānīt, labi? Es tiešām…
Zvēru pie Dieva, domāju, ka rīkojos pareizi.
Ak kungs. Un kad padomā, ka es par to sevi ēdu nost.
Un tu…
Ak kungs, tu esi tik savtīgs!
- Es esmu savtīgs? - Jā.
Savtīga esi tu, jo tu te mēģini izvēlēties vīrieti no bufetes, kurā ir…
vīrieši.
Un es garantēju, ka esi jau ar Nevainojamā kungu pārgulējusi.
- Neesmu nevainojams. - Nepārgulēju gan.
Bet zini ko?
Jā, esmu par to domājusi.
Proti, kurš gan negribētu tik dedzīgu un dzirkstījošu mīlestību?
- Velns, jā. - Nē.
- Tad laikam visiem bija taisnība. - Par ko, Lerij?
Ka tu nekad mani nemīlēji tā, kā mīlēji viņu.
Ka es biju tikai mierinājuma balva.
Nu, es…
Es zinu, ka viņš man nemūžam nemelotu.
- O, tiešām? - Jā.
Vai zini, ka viņš krāso matus?
Un vai zini, ka viņam ir satraucoši liela pornokolekcija?
Jēziņ, Lerij. Zinu par Playboy žurnāliem garāžā.
Glāžu paliktņi. Pastāsti viņai.
Jā, un glāžu paliktņi.
Viņam ir groziņš ar paliktņiem, uz kuriem ir dāmu telefonu numuri.
Labi… Par ko viņš runā?
Par ko? Par ielaušanos.
Nē, redzi. Viņš ir ļoti…
- Viņš ir slidens. - Ak tā?
Viņš ir čūska un ar nodomu izlokās.
- Jā, kā viņš runāja par "karu". - Lūk, ignorē viņus. Tu esi nevainojams.
- Viņš ir aizgājis pa pieskari. - Mīļais, tev viss labi?
Es neesmu nevainojams, skaidrs? Jā, es krāsoju matus.
Un jā, esmu pārgulējis ar kādām sievietēm šo 60 gadu laikā.
O, labi. Nu, var saprast.
Un ar vienu čali. Vienu čali.
- Nemelo! - Diviem.
Diviem. Intereses pēc. Abas reizes.
- Un pirms 30 gadiem bija sadomazofāze… - Jā. Atceros, it kā tas būtu bijis vakar.
- Jā, es arī. - Jautri, bet nav domāts man.
Nu, negaidīju, ka tu būsi priesteris…
Un domāju, sāka atkāpties mati, kad nomiru. Es tos pārķemmēju.
Vienalga. Tu saki, ka esmu nevainojams. Tu arī tā saki.
To saka visi. Es neesmu nevainojams. Neviens nav.
Beidzot. Paldies.
Taču es gaidīju.
Es tevi gaidīju, Džounij.
Jāatņem vismaz kādi punkti par visu to seksu.
Šīs nav sacensības, Lerij.
- Ir gan! - Sirsniņ.
- Pilnīgi droši - sacensības. - Īstenībā sacensības.
- Burtiski tāpēc te esam. - Klau, Džouna.
Man tās spēlītes ir apnikušas. Tev jāizlemj - es vai viņš.
Jā, tev jāpieņem lēmums.
- Kurš? - Kurš no mums?
Tam jābūt vienam no mums. Tev jāizvēlas.
Es domāju, ka mums jāļauj manai klientei brīdi padomāt.
Ejam pastaigāties. Lai viņa atņem elpu.
Dabūšu jums, puiši, ko dzeramu.
Dzēriens izklausās labi?
Kaut ko stipru.
Ak dievs.
Jā?
Dzirdēju, ka tu arī atstiepi kājas.
Sirsniņ…
Nu, laikam mēs vairs neko nevaram darīt. Viss ir viņas rokās.
Varu vienu dabūt?
Atslābsti un aizmirsti par tiem puikām.
Mēs esam to pelnījušas.
Zini, kas ir smieklīgi tajā, ka tu es te?
Pazini mani gan tad, kad biju ar vienu, gan tad, kad ar otru.
- Nu dieva dēļ, Džouna. Iedzer. - Protams.
- Gribu uzsaukt tostu. Par Koreju. - Jā, vārds vietā.
Par to nav uzņemts gana daudz filmu.
Nu, izņemot M*A*S*H.
Kas, ellē, ir M*A*S*H?
Vecīt. Tev jānoskatās M*A*S*H.
Tad es izvēlos Lūku.
- Labi. - Nē.
Leriju.
Leriju. Labi.
Ak dievs, sūdu būšana!
Es atvainojos.
BEIDZOT VARI PIESKARTIES URĀNAM KOSMOSA PASAULE
- Nedomāju, ka tev atkāpjas mati. - Par ko tu runā?
Nē. To var…
To mierīgi var noturēt par dubulto matu virpuli.
Zini? Es to novērtēju.
Un tu pats arī esi ļoti izskatīgs.
Tev nav tā jāsaka.
Tu esi īsts ķēriens. Tevī ir kaut kas noslēpumains.
Tāds: "Es domāju ko dziļu." Un sievietēm tas patīk.
Tiešām? Jo es nedomāju. Tiešām ne.
Esmu miris, bet ne reizi neesmu aizdomājies par dzīves jēgu.
Viņi: "Nu viss." Un es: "Jā, loģiski."
Tu esi gudrs. Nedomā par daudz!
Tu zini, kas esi, tu zini, ko gribi, un tu aizej un to dabū.
Ja sāksi domāt par nebeidzamajām iespējām, zini, kas notiks? Neizkustēsies no vietas.
- Viņa nav tevi pelnījusi. - Un nav pelnījusi tevi.
Tu esi gudrs, tu esi izskatīgs, un tu esi kara varonis.
Un tu viņai dāvāji bērnus.
- Jā. - Tu noteikti par viņiem labi rūpējies.
- Jā, rūpējos. - Uz veselību.
Sākumā bija runa par Lūku un mani.
Un tad bija lēmumi par Leriju un mani.
- Un, zini, par bērniem. - Vai domājat par šo mūžību?
Un, zini, par darbu. Bet šoreiz runa ir par mani.
Un…
Tu esi mirusi.
- Jēziņ, Karen. - Tu nodzīvoji savu dzīvi,
un nu tu esi mirusi.
Tev nav pienākuma ne pret vienu.
Varbūt jums visiem labāk sākt no nulles.
Vienkārši mums ir citi interesenti, un man šķiet…
Nedaudz mazāk šī, nedaudz vairāk šī.
Paldies, mīļumiņ.
- Paldies. - Vari iet.
Vienkārši…
- Viņa ir… - Viņa ir nevainojams cilvēks.
Viņa ir nevainojams cilvēks.
Nāc šurp.
TAS VARĒTU BŪT TU INFANTILIZĒŠANAS ZEME
PASAULE, KO DZEN SĀNCENSĪBA KAPITĀLISTU PASAULE
Nāku!
Vai mums šorīt nedaudz sāp galva?
Es pieņēmu lēmumu.
Labi.
Es pasaukšu tavus vīrus.
Man jāieiet dušā.
Jā. Tā ir.
Es tā uztraucos. Puiši, jūs uztraucaties?
Tev noteikti jāuztraucas. Tev arī.
Es nesaku, ka tev jāsatraucas vairāk par citiem,
bet tikai saku - ļoti satraukta gaisotne.
- Kāpēc tu tik ātri runā? - Satraucies?
Ak tu kungs. Tāpēc, ka satraucos.
Jūs abi noteikti esat panikā.
- Aizveries. - Piedod.
Mana kliente ir pieņēmusi lēmumu.
Mīlestība ir saite, kas ir spēcīgāka par nāvi.
Bet dažas saites ir, nu, ciešāk sasaistītas.
Ir jonu saites, ir kovalentās saites.
Balss saites.
- Nabas saites. - Jā. Labi. Tas ir labi.
- Lieliski. Paldies. - Paldies.
Labi.
Tā, Lerij.
Pirmajā rītā bez tevis es…
Es cerēju, ka tas ir slikts sapnis.
Es saodu, kā lejasstāvā piedeg tavs grauzdiņš.
Es…
Es dzirdēju, kā nograb sētas durvis, un…
Zini, es pat nometu zemē tavus spilvenus tā, kā…
tā, kā vienmēr darīji tu, un…
Zini, es izlikos…
Būs labi, mīļā.
Un jocīgākais ir tas,
ka es biju tā jutusies jau agrāk.
Kad…
Kad nomira Lūks.
Mums tā arī nebija iespējas redzēt, kur mūsu mīlestība mūs aizvestu.
Bet tajā laiciņā, kas mums bija, tu man sniedzi visu, ko man vajadzēja.
Jā.
Tāpēc…
Ak dievs, kā man paveicies…
ka man esat bijuši jūs abi, saprotat?
Un varbūt viss atrisinājās tieši tā, kā bija lemts.
Tad ko tu saki? Es ne…
Es saku…
ka es izvēlos…
nebūt kopā ne ar vienu no jums.
- Ne ar vienu? - Tu joko, jā?
Viena vietā sāpināsi trīs cilvēkus?
Nē, nekad nevarēja būt viens.
Tu nesaproti?
Es būtu sagrauta abos gadījumos.
Bet mēs kopā izveidojām dzīvi.
Nu jā. Varbūt dzīves skaistums ir tajā,
ka visam pienāk gals.
Zini? Varbūt tāpēc domāts viss šis.
Tāpēc…
Tāpēc es neizvēlos nevienu no jums.
Jā. Labi.
IZSTĀŽU ZĀLE
SĒRFA PASAULE - TRENIŅU PASAULE
Ko mēs te cepamies? Nu, vai mēs vispār palīdzam?
- Vai mēs ko mainām? - Protams, ka mēs mainām.
Mēs viņus kaitinām.
Viņi ir nupat miruši.
Viņi ir nobijušies.
Labāk just aizkaitinājumu, nevis bailes.
Vai ne?
NĀKAMAIS VILCIENS PARĪZES ZEME 55
Esi par to droša?
O, jā. Esmu droša.
Nu tad ejam.
Starp citu, tev bija taisnība. Pat mana bildinājuma centrā biji tu.
Tu biji rēgs, ar kuru nespēju sacensties.
Nē.
Tu apjaut, cik ļoti greizsirdīgs esmu uz tevi?
Tu varēji nodzīvot ar viņu mūžu.
Ei, vai zini, ka tu biji pēdējais, ko pirms nāves redzēju?
Kā tu to domā?
Es ēdu sāļo kliņģerīti, un mana mazmazmeitiņa…
- Šarlote? - Jā.
Rādīja man to veco fotogrāfiju ar tevi un Džounu jūsu kāzu dienā.
Un tad es aizrijos.
Jā. Man jāatzīst, tu neesi tāds, kādu gaidīju.
Tu esi tieši tāds, kādu gaidīju.
Izņemot porno un matu krāsu.
Kādus sešus mēnešus pirms savas nāves
man jau sirmoja deniņi, bet, zini, man bija vienalga.
Jo mums ar Džounu bija bijusi tā saruna, ka vajadzētu bērnus.
Mums pie kājām bija visa pasaule.
Tas bija mans laimīgākais laiks.
Man ir 35 gadi.
Džouna gaidīja mūsu otro bērnu, un kādu vakaru bijām aizgājuši vakariņās.
Ārsts mums stāstīja par visiem tiem jaunajiem pētījumiem,
ka, stāvoklī esot, nedrīkst dzert.
Un es paņēmu savu vīna glāzi, un Džouna iedzēra malciņu no tās,
un viņas sejā bija tas liegais smaids.
Un es nezinu, bet tajā brīdī šķita, ka mēs esam komanda.
Tev viss labi?
Ak dievs. Man jāiet.
Kas notiek?
Tavs PK visu paskaidros.
Kas ir PK?
186 - DŽOUNA KATLERE
Mēs varam doties uz kafejnīcu pie Sēnas, kur strīdas neīsts Sartrs
ar neīstu Kamī, un tur ir lieliskas smalkmaizītes ar šokolādi.
Vai Kamī bija tas, kurš vienmēr runāja par nāvi?
Jo tagad tas izklausās bezjēdzīgi.
Tiešām?
Zini, es lasīju grāmatu Sartrs iesācējiem.
Kā pareizi izrunā viņa uzvārdu?
- Sar… Sartrs. - Sartrs.
Un…
Ko te dara Lerijs?
Es…
- Lūdzu. Lerij. Es pieņēmu lēmumu, labi? - Jā.
- Zini, ka tā būs vislabāk. Labi? - Tev ir citādi mati.
- Labi. Paldies. - Nē.
Kad mēs bijām kopā, tev nekad mati nebija tādi.
Nē. Es tos nogriezu pēc tam, kad…
Tev piestāv.
Lerij.
Tev ir jābūt kopā ar Lūku.
Labi? Tu esi pelnījusi iespēju izdzīvot tādu mīlestību, mīļā.
To dedzīgo, dzirkstījošo mīlestību.
Bet es ar tevi biju tik laimīga.
Es zinu. Bet ar viņu bija tavs laimīgākais laiks.
- Tas nekas. - Bet kā… Kā tad ar tevi?
Par mani neuztraucies. Es būšu saulē.
Es esmu laimīgs, ja zinu, ka tu esi laimīga.
Bet tas nevar notikt, ja tu neesi laimīga.
Ak, Lerij.
Labi.
Ej pavēsti šo ziņu Karenai.
Labi.
- Labi. - Tā ir pareizi.
Oho.
PLUDMALES PASAULE
Vilciena durvis tiks aizvērtas pēc 30 minūtēm.
Mīļā, neplātāmies ar savu seksa dzīvi viņa priekšā.
Viņam nevienas nav.
- Sveiki. - Sveiks.
Kā tu turies, Ler?
Man viss labi.
Tu neturi ļaunu prātu, ne, Lerij?
Ko nu vairs, bet brīdi man tiešām šķita, ka uzvarēsi tu.
Paldies.
Kas tas? Vai jūs tagad esat kopā?
- Jā. - Pamēģināsim vēlreiz.
Labi.
Tu mums parādīji, ka dzīve bez otra cilvēka ir kā bēdu ieleja.
- Ko? - Piedod.
- Labi. - Atvaino mūs uz brīdi.
Jā, jā. Protams. Man jau tagad tevis trūkst.
Ak dievs.
Gribi…
Jāsaka, es ar tevi ļoti lepojos, Lerij.
Tu rīkojies pareizi.
Es jūtos šausmīgi.
Jā. Tā notiek.
Dažreiz, rīkojoties pareizi, sajūta ir šausmīga.
Tu man tā arī nepastāstīji, kāpēc paliki te.
Nonākšana te…
Jāsaka, nonākšana te man bija ceļš uz augšu.
Te es varu palīdzēt zudušajām dvēselēm atrast laimi.
Un tas man piešķir mērķi.
Bet ar laiku zaudē interesi par to, kā būtu labāk cilvēkiem.
Vienkārši izved viņus cauri
un parūpējies, lai pēcnāves dzīve rit savu gaitu, zini?
Pārdod, pārdod, pārdod.
Bet tad ieradies tu.
Jā. Ar to lielo, vienkāršo mīlestību.
Un tu man atgādināji, kāpēc es izvēlējos šo vietu.
Tāpēc paldies, Lerij, tev par to.
Nu, laikam nav par ko.
Nu tad…
vai esi izvēlējies savu mūžību?
Jā, šķiet, ka esmu.
- Labi. Nāc šurp. - Ko?
- Nāc. Nāc. - Ak dievs. Ak nē.
O, jā. O, jā.
Ak vai.
Ei.
- Jā. - Nav slikti, ko?
O, tas ir…
Tiešām burvīgi.
Velns.
- Auto avārija. - Vecums. Vēzis.
- Karš. - O. Karš. Kurš?
- Pirmais vai otrais? - Korejas.
Kas skaitās. Jā.
Lieliski.
Paldies.
Es tevi tik ļoti mīlu.
Tik ļoti.
- Sveika. - Sveiks.
Tad tev patīk grāmatas?
Jā. Es esmu bibliotekāre, tāpēc…
Palīdzēt ko atrast?
Jā. Es protu lasīt.
Tas ir labi. Esi pareizajā vietā.
- Kas ir tā? - Dikenss, Lielās cerības.
Vai laba?
Zini, es neesmu to lasījusi.
Bet tāpēc, ka man Dikenss īpaši nepatīk.
Domas dalās.
Jā. Man viņš riebjas.
Tev ir skaisti smiekli.
Paldies tev.
- Mani sauc Džouna. - Lerijs.
- Priecājos iepazīties, Lerij. - Es arī.
Labi.
- Labi, lēnā, vienmērīgā solī. - Labi.
Tā tik turpināt, Džouna.
Jā. Paldies, Saimon. Ej dirst.
- Ir labi. - Jā, ļoti labi.
- Laba sajūta. - Nāc, ejam.
Labi.
Kas tas ir?
Kā var būt, ka viņam atkal vajag kakāt?
Četri mēneši, un jau dirš kā vecis.
- Jā. - Mans dēls.
- O, mīļumiņ. - Kas tas?
Tu smirdi.
Dženeta, Konors. Konors, Dženeta.
- Viņi nomira… Kas… - Bērna dzimuma atklāšanas ballītē.
- Jā. Tajā. - Jā. Bija tik daudz asiņu.
Visur. Tecēja straumēm.
Negaidījām. Mēs noskatījāmies. Tā: "Kas tur notiek?"
Bum! Mums šoks.
Patīk, kad tu tā dari.
ARHĪVI VIENA PERSONA
Paldies, Fenvik.
Tiešām negribi nākt? Sniegs kā pūka, Džejbej.
O, vakar gana izbaudīju pūkas.
- Esmu nopūkota beigta. Tāpēc… - Tiešām?
- Lai jautri! - Labi. Dod buču.
- Labi. - Es tevi mīlu.
- Es tevi mīlu. Atā. - Atā.
Mīlīgi.
Esi droša?
Zini, ka cilvēki tajās mirst? Es redzēju internetā.
- Bērna dzimuma atklāšanas ballīte. - Letālas un stulbas.
Ļausim viņiem to prieku.
Nu, saprotu, ka grib atņemt pārsteigumu,
bet nav ballītes vērts.
Viens no manas dzīves lielākajiem priekiem bijusi ļaušanās pārsteigumiem.
Vai tu atceries, kā biji pārliecināts, ka Zaks būs meitene?
Nu, mūsdienās visam jābūt ballītei.
- Tev nepatīk. - Visam jābūt pasākumam.
Nē. Nē, tev riebjas jautrība.
Zini, tagad ir bērnudārza izlaidumi.
Vēl nekas nav sasniegts.
Varam vienkārši izbaudīt?
- Tiksimies rīt. - Klau, kundze.
Tas nenāk par labu visu laiku šeit atgriezties.
Ir svarīgi virzīties tālāk.
BIĻETES
Nevainojami, ne?
Tev viss labi?
Jā.
- Jā? - Tikai nedaudz auksti.
Nāc.
Rezervēju mums lidojumu gaisa balonā.
Un devītajā namiņā ir jauns pāris.
Domāju, viņi būtu vareni tenisa partneri.
Ja satikšu vēl kādu jaunu cilvēku, uzsprāgšu.
Un par ko tad tu žēlotos?
- Ko? - Nu beidz, Džounij, tev patīk žēloties.
Tas nav kas tāds, kas cilvēkam patiktu.
Tev viss labi?
Es pieļāvu kļūdu.
Atkal pazaudēji slēpes?
Nē. Es…
Es pieļāvu kļūdu, atbraucot te ar tevi.
Labi.
Ko es izdarīju nepareizi?
Neko. O, neko. Nē, tu esi nevainojams. Zinu, ka tu to noliedz, bet esi.
Tu esi laipns, drosmīgs un gudrs. Tā es to zinu.
Es visus tos gadus gaidīju šo.
Šo.
Kāpēc tu nevari to izbaudīt? Mēs burtiski esam paradīzē.
Jā, piedod. Es tikai tagad sapratu.
Domāju, mani vienkārši
- pārāk viss aizrāva. - Džounij, kas par…
Un varbūt dzīves laikā mūsu laulība būtu izdevusies.
Zini? Varbūt nebūtu.
Bet es nevaru izlikties, ka bez tevis mana pasaule neturpinājās.
Es tev to nelūdzu. Es nekad neesmu to tev lūdzis.
- Pretēji tev es neko neslēpju. - Tā, ko tas nozīmē?
Es ik dienu sakožu zobus, lai tu vari iet uz to nolādēto tuneli.
Džounij, mēs bijām vislaimīgākie, esot kopā.
Jā. Protams, ka bijām.
Tā bija nupat dzimusi mīlestība. Tā…
Tā bija mīlestība bez mājas kredīta, darba un bērnu nastas.
Zini, tā bija tāda mīlestība, kādu jūt, pirms iepazīts zaudējums.
Tā bija viss, bet…
Mīlestība nav tikai viens laimes brīdis. Vai ne? Tā ir miljons brīžu.
Un tā ir kašķēšanās mašīnā un otra atbalstīšana, kad to vajag.
Un tā ir kopīga augšana un rūpes vienam par otru.
Mēs varam kopīgi augt tagad. Mēs varam rūpēties tagad.
Nu klau, Lūk. Godīgi.
Vai es atbilstu tavām atmiņām?
Tu tik ilgi gaidīji tajā mākslīgajā vietā,
bet te tā ir īstenība.
Un tu dzīvo un…
Es tev dodu atļauju. Ej dzīvo bez manis!
O, tu dod man atļauju? Vai tu…
- Dod man atļauju? - Labi, piedod.
- Bija nedaudz pazemojoši. - Paldies, Jūsu Augstība.
- Tavs padevīgais kalps. - Labi.
- Liels paldies par atļauju. - Piedod.
Tas nav godīgi.
Es zinu.
Bet…
Man ir jāatgriežas.
Esi zaudējusi prātu?
Kolīdz iziesi pa sarkanajām durvīm, viņi tevi atradīs.
Ieliks tevi tukšainē.
Man ir jāmēģina.
Nē, nav. Tu vari palikt te ar mani.
Lūdzu, paliec.
Piedod.
Es tiešām tevi mīlu.
Labi.
Rokas augšā, Fenvik. Atdod man atslēgas. Tu to vari, Džounij.
Jā. Augšā, augšā!
Rokas augšā, Fenij!
Esi gatavs mirt, Fenij? Gribi, lai tevi uzšķēržu? Es uzšķērdīšu…
Ak dievs.
Tik jauks puisis. Viņš ir tik jauks.
Ja vien es neizdaru kaut ko… Labi. Jā.
Tu zini, ka tas neizdosies.
Es domāju…
tas varētu izdoties.
Nespēju noticēt, ka to daru.
Tev vajadzēs kādu, kas novērš uzmanību.
Lūk…
Man ļoti žēl.
Jā.
Es zinu.
Nu, atceries, es spēlēju vietējā teātrī?
ARHĪVI IEEJA - IZEJA
Eksponātus neaiztikt! Atcerieties, eksponāti nav īsti.
Viņa mani pameta.
- Kāpēc? - O, draudziņ.
- Kāpēc? - Zinu, ir smagi.
Es zinu, es zinu.
Bet tici, kļūs labāk.
Viss ir labi. Ir labi. Jā, tieši tā. Neturi to sevī, brašuli!
Izraudies. Izraudies. Kārtīgi izraudies!
Labi? Būs labi. Būs labi.
Šodien ir grūti, bet vienmēr ir rītdiena.
Šodien ir grūti, bet vienmēr ir rītdiena?
- Tieši tā. Tieši tā. Labi. - Jā, labi.
Man tikai laikam vajadzēja izraudāties.
Jā, es saprotu.
- Atceros, kā mani pameta… - Nu vienalga, paldies.
Ieiešu… veco laiku vārdā.
Jā, bet tu nepaņēmi biļeti.
Man jābeidz būt tik līdzcietīgam.
Tev jāpasteidzas.
Jā.
Ardievu, Lūk.
Ardievu, Džouna.
Jā.
IEIET AIZLIEGTS
- Mīļā, apsolu, tā bija pēdējā reize. - Nē.
Nomierināsies, lūdzu? Pārrunājam to?
- Neliec man nomierināties! - Re, viņa! Stāvi tūlīt pat!
- Tu neņemsi manu bērnu! - Tev rūp?
- Ātri nāc iekšā! - Apturiet viņu!
Ienīstu tevi!
…tu pret mani tā izturies?
- Ja nu esmu stāvoklī? - Būs labi, Džounij. Es tev apsolu.
Piedod, čekam nav seguma.
- Lūdzu. Es tevi mīlu. - Es tevi arī.
Tur nav kur iet!
- Jūtam līdzi. - Nē, nē, nē.
Aiziet, aiziet! Ātrāk!
Stāvi!
Velns.
Jēziņ, Lerij. Negribu atkal par to runāt.
Nē, es to nedaru. Es nesalīdzinu tevi ar viņu!
Nē, neesmu tevi salīdzinājusi ar viņu! Un negribu par to runāt!
Pazemojoši, Džouna.
- Es to vairs nespēju. - Nekusties!
Ak vai, par to sāka runāt viņa. Ko lai es saku?
Nu, es saprotu. Es viņai nepatīku.
- Viņa burtiski teica: "Man viņš nepatīk." - Tu pacelsies viņas acīs. Vienmēr celies.
Lieliski. Kā dūmi gaisā. Esmu dūmi.
Augšstāvā!
Lerijs.
Ātrāk!
Nu, augšā. Saķer viņu! Saķer viņu!
Labi.
Uz 186. platformas kavējas vilciens.
Uz sliedēm bēgle.
Atvaino. Sveika.
Man jāzina, uz kuru mūžību devās Lerijs Katlers.
Kundze, ir bijuši 425 000 Leriju Katleru.
Vai varat konkrētāk?
MEKLĒ: BĒGLE JA REDZAT, BRĪDINIET SARDZI
Vāks, o, vāks.
Bēgle. Netuvoties.
Atvainojiet.
Ak dievs. Ak dievs.
SLAVENĪBU PASAULE
Zini, es daudz par to domāju, un,
zini, domāju, varbūt mums jāapsver doma kļūt poliamoriem.
Nespēju vairākus darbus vienlaicīgi, mīļā.
- Ko? - Es nododos vienai sievietei.
O, tieš…
- Ak dievs. - Skaties, kur ej, jaunkundz.
Ej tur. Tur.
Redzējāt šurp skrienam sievieti?
- Nē. - Viņa aizskrēja uz turieni.
- Paldies. Nāc. Skrienam. - Jā, jā.
Lai veicas, puiši!
Ejam. Malā!
Džouna.
Tu esi tāds romantiķis.
Varam viņu paslēpt kādā vecajā mūžībā, ko vairs nelieto.
Ne kādā rasistiskajā. Bet tur būsi drošībā.
- Sargi tās nekad nepārbauda. - Kurp viņš devās?
Kurš?
Kur ir Lerijs?
Ak dievs. Es zināju. Es zināju.
Kur viņš ir?
Tur laukā ir traki, ne?
Intensīvi.
Jā.
Zinu kādu vietiņu, kur varēsi atlaist.
Mārdža, beidz. Tu zini noteikumus.
Es tikai mēģinu meitenei palīdzēt.
Es zinu, ko es tagad vēlos.
Es varētu tev parādīt savu mūžību. Tā ir tepat netālu.
Tu dzirdēji, ko kundze teica.
Iepriekšējais bārmenis man patika labāk.
Izskatās, ka tev derētu iedzert.
Jā.
Tu tā arī nedevies prom.
Nē.
Smiltis tiešām salien visur.
Jā. Izrādās, ka aukstums ir vienkārši auksts.
- Tas ir tevis dēļ? - O, jā. Esmu kaut kas līdzīgs bēglei.
Kur tu dosies?
Es zinu kādu vietu.
Tas varētu būt bīstami.
Kad mēs dosimies?
Nu, izskatās pēc Oukdeilas.
Nevainojami.
Tulkojusi Laura Hansone