Kam bi šla?
- Nisem slišal. Kaj si rekla? - Kam bi šla?
Havaji so najboljša izbira.
Pomisli. Nehaj.
Nehaj in me poslušaj, prosim.
Ljudje z razlogom okrevajo na plaži.
- Pritoževal se boš zaradi peska. - Srečen bom.
To je najpomembnejše.
Pohiti, starček!
Skalno gorovje je prijetno. Ni strupenega mraza. Toplo je.
Mraz je mraz, Joan.
Tam bi lahko večno živela.
- V Neaplju je danes 29 stopinj Celzija. - Italija?
- Florida. - Nisva te baže, Larry.
O bog. Joan, kako snobovsko.
Nisva za Florido.
Kot bi poslušal Karen.
Karen je moja prijateljica. Bolna je.
Samo zato, ker nekdo umira, še ne pomeni, da je svetnik.
Kristus, Larry.
Tam so gore, led in sneg.
Kup stvari, nad katerimi se lahko pritožuješ. Užival boš.
Ne maram se pritoževati. To ljudi ne veseli.
Nočem se prepirati. Pomemben dan je.
Na takih dogodkih ljudje umirajo. Videl sem na spletu.
- Na zabavi bodo razkrili spol. - Razumem, da nočejo presenečenja…
- Naj si dajo duška. - …ni pa za to potrebna zabava.
Mene so presenečenja osrečevala.
- Se spomniš… - Danes mora biti vse zabava.
…ko si bil prepričan, da bo Zach deklica?
- Vse mora biti dogodek. - Ne maraš zabav. Nočeš se zabavati.
- Že v vrtcih dobijo diplome. - Srečen si samo nesrečen.
Pet let si star in nič ne veš.
- Lahko preprosto uživava? - Biti mora velika zabava.
- Velika zabava. - Larry!
Lahko preprosto uživava?
- Kreten! - Uživam, uživam.
Joan.
- Morava jim povedati. - Vem. Samo današnji dan mi še pusti.
- Sam, pojdi po balone. - Slišal sem. Grem.
- Nazaj sva. - Larry, kako si?
- Živjo. Lepa si. - Nazaj sva. Promet je…
- Živjo. Kako si? - Hvala, mama.
- Hej. - Babica!
Zelo sem vaju vesela. Gremo po torto?
- Sam, baloni. - V roki jih imam!
Hvala za gostoljubje, dedi.
- Deček bo. - Kako veš?
Ker nosiš tako nizko. Deček.
Kmalu bosta imela 65. obletnico. Imate kak nasvet?
Če počiš te balone, ne boš nikoli vedel!
Babi, v kleti smo našli vajine stare fotografije.
Hvala, ljubica.
- Kdo je to? - Je bil dedi v vojski?
Ne, to je bil babičin noro čeden prvi mož.
Kristus, čeden dedec.
- Zakaj si ga pustila zaradi dedka? - Ne, ljubica.
Luke je bil vojak in med vojno je umrl.
Larry, srečo si imel.
Stavim, da bi bil dober oče.
Biologija ne deluje tako.
Larry?
- Hej, zafrkava se. - Molči, Zach.
Larry, si v redu?
- Oče? - Larry!
Larry!
Tega nisi pričakoval.
Kaj se dogaja? Kje je Joan?
Dame in gospodje, prišli smo do vozlišča.
Izstopite tam, kamor vodi vaša večnost.
Kdaj sem kupila vozovnico?
Očitno operacija ni uspela.
Hodite previdno. Normalno je, da ste zmedeni.
Novi pokojniki iz Severne Amerike prihajajo na vozlišče 301.
Kaj se dogaja?
Zabavno kot v srednjem veku, vendar brez gobavosti.
Bi se zabaval? Vso noč, ves čas?
Hej, pozdravljen. Gotovo si nov.
- Kje sem? - Jessica?
Ni še vzpostavil stika.
Jessica?
- Kaj je to? - Kmalu pride tvoj PK.
- Živjo, Sandro. Za mano. - Mi lahko pomagate?
Kmalu pride vaš PK.
- Ste vi PK? - Ja, vendar ne vaš.
- Pridi. - Jessica?
Zadnji poziv za Svet dolin 174.
Živjo. Delate tukaj?
Ne, dragec. Tu sem zaradi zdravja.
Mislim, da so me ugrabili.
Niso te ugrabili.
Kje je moja družina? Kje je Joan? Kje sem?
- Na vozlišču si. Tvoj PK… - Kmalu pride. Ja.
Naslednji prihod čez 15 minut.
Zadnji vlak z vozlišča 301 odpelje čez pet minut.
Jill. Vse to je nepomembno.
Poznam te, Jill. Želiš si samo škatlo šardoneja in bazen.
- Rada imam šardone. - Potem imam večnost zate.
Dobro.
Ja, v redu.
Kar naravnost.
Pardon.
Kuzla mala.
Larry Cutler?
Je Larry Cutler tukaj?
- Jaz sem. - Larry?
- Jaz sem. - Živjo. Žal mi je.
Poslali so me na drugi konec.
- Kdo si? - Anna, tvoja PK.
- Kaj to pomeni? - Posmrtna koordinatorka.
- To ni služba. - Umrl si, Larry.
Ne.
- Mrtev si. - Nisem. Udaril sem se v glavo in…
- Deklica je. - Pojdi z mano.
Poslušaj. Sedel sem z družino
- in potem… - Umrl.
Ne. Karkoli poskušaš dokaza…
- Ne boli me. Čudno. - Poglej, Larry.
Kako je to mogoče?
Ko prideš sem, se spremeniš v najsrečnejšo različico sebe.
Starost ni pomembna.
Zato je veliko desetletnih fantov, najstnikov pa ne.
Sranje. Joan. Joan, moja žena. Moram se vrniti.
Poglej s svetle plati. Tvoj penis spet deluje.
- Hej, Anna. - Moj…
Vedno je deloval.
Naj te ne bo sram. Vse smo že videli.
Če bi bil mrtev, me ne bi skrbelo delovanje mojega…
Penisa.
Ne bi se jezil nate,
ker se v nebesih to ne spodobi.
Spodaj vam govorijo čudne stvari.
Larry, kaj je duša?
Ne vem. Domnevam, da najboljša različica človeka.
Ne, samo ti si.
Ne, nemogoče.
Če si se za življenja veliko jezil, se boš tudi v smrti.
Si se veliko jezil, Larry?
Žena me resnično potrebuje.
Žal mi je. Ne gre tako.
Zbudi se, Larry. Zbudi. Daj, stari. Daj no.
Čemu pa to?
Če bi sanjal, ne bi čutil bolečine.
Nisem čutil.
Starejše možakarje zadeva s penisom razvedri.
Govoriti moram z bogom. To hočem.
- Govoriti hočem z glavnim. - Eden tistih si.
Zakaj nisi takoj povedal? Imamo na kupe večnosti.
Stara zaveza, Nova zaveza? Hindujec, budist?
- Izberi. - Bog ne obstaja?
Ne vem.
Po nekaj stoletjih v eni od teh večnosti ne boš opazil razlike.
- Za koga delaš? - Za Franka.
Za koga pa Frank dela?
Za Toma. Zakaj je to pomembno? Daj no.
Nimava časa. Še druge stranke imam. Prosim.
Dobro.
Oprosti, ker sem domneval, da bo raj drugačen od življenja.
To ni raj, ampak kratka prehodna faza med življenjem in večnostjo.
Zaslužil si si življenje, vredno večnosti.
- Res? - Tako samo rečemo.
Vsi gredo v večnost. Dobri, slabi in grdi.
Torej je bedarija, da je treba pošteno živeti?
Žal.
Ubežnik.
- Ne! - Ne vmešavajte se.
- Tole? Ne skrbi. - Stran!
Samo ne steci skozi rdeča vrata.
Ne morem nazaj. Ne zmorem več.
Pridi sem.
- Stran. - Larry, pojdiva.
Zadnji klic za Alpski svet 234.
Bom tukaj bival?
Dokler ne izbereš primerne večnosti zase.
O tem bova kasneje.
- Zdaj je primeren čas. Mrtev sem. - Hej. Sprejemanje.
V omari so tvoja najljubša oblačila, če želiš pogledati.
Anna?
Ali ni Irske v 19. stoletju pestila huda lakota zaradi krompirjeve plesni
in ker so Angleži izvažali vso drugo hrano?
No… Tukaj ne.
Ste si želeli postati kapetan…
Sovražite oblačila, vendar jih zaradi mraza potrebujete?
Tukaj, v Svetu naturistov 454, je vedno prijetnih 22 stopinj Celzija.
Dobro zgledaš, Jim.
- Srce mu odpoveduje. - Sukcija, prekleto.
- Izgubila sva ga. - Našla pa si mene.
Če ste umrli nasilne smrti,
se obrnite na naše posmrtne svetovalce.
KAPITALISTIČNI SVET
Na faksu sem delal poskus.
SVET BREZ MOŠKIH
ZAPRTO 443 JE POLNO ZASEDEN
444 SE KMALU ODPRE
Pozdravljen.
Živjo.
Človek je zmeden, kajne?
Ja.
Oprosti, poročen sem.
Kaj porečeš na to,
da ti lahko zagotovim mesto v najbolj seksi večnosti…
Marge. Poznaš pravila. V baru je prepovedano prodajati.
V baru je prepovedano.
SVET HRANE
SVET SATANIZMA – 666
- Nekaj močnega, prosim. - Prvi dan?
- Si angel ali kaj? - Ne.
Natakar sem.
Sranje. Si moram poiskati službo?
Če hočeš ostati tukaj.
Kam želiš od tu naprej?
Ne vem.
Nekam na sonce in plažo.
Toda ženi to ne bo všeč, zato ne morem dolgo ostati.
- Ti je PK razložila pravila? - Ne, polne roke dela je imela.
Predvsem moraš vedeti, da večnosti ne moreš zamenjati.
Drugih večnosti ne moreš obiskati.
Večnost je večnost. Za večno.
Kaj, če ne bom spoštoval pravil? Me bodo še enkrat ubili?
To je nemogoče, a če prekršiš pravilo,
če ostaneš predolgo ali poskusiš zamenjati večnost,
te vtaknejo v vrzel.
- V nekakšen pekel? - Najbliže temu.
Za večno ostaneš v temi.
Moja žena ima neozdravljivega raka.
Žal mi je.
Pri smrti je najhujši občutek krivde do tistih, ki jih zapustiš.
Vem. Obljubil sem ji, da bom poskrbel zanjo.
Zdaj pa je bolna in se mora spopadati z vsem tem.
Lahko dodaš sodavico? Tole je odvratno.
'Jutro, zaspanec.
'Jutro, ljubica.
Kaj je to?
Kaj se dogaja? Kako si vstopila?
- Larry, se ne spomniš? - Česa?
- Nisva. Sva? - Ne, šalim se. Ključ imam.
- Zakaj? - Ni važno.
Sinoči si se očitno zabaval.
Mrtev sem. Nisem vedel, da imaš lahko mačka.
Vem. To je pogosta zmota.
Nekaj me zanima.
Povej.
Zakaj tistim, ki tu delajo, ni treba v večnost?
Nekateri ljudje niso sprejeli smrti,
nekateri pa čakajo na svoje ljubljene.
Najhujši pa so tisti, ki se še niso odločili.
Zakaj si ti ostala?
O tem bova drugič.
Povej mi.
Si se odločil, kam boš šel?
Ne, vedeti moram, kje je Joan.
Kako naj vem, kako blizu je?
Žal mi je. Ne gre tako. Tega ne smem.
Torej je gledanje od zgoraj samo kup neumnosti?
Si jezen?
- Nisem. - Tako zgledaš.
Kaj pa tisti, ki so umrli pred mano? Kje so moji starši? Kako naj ju vidim?
Lahko greš k njima. Toda potem boš…
- Z njima za večno. - Večno.
Zato priporočamo, da se vsak odloči po svoje.
Vedi, da se imajo vsi dobro. Razumeš?
Joan je na smrt vedno gledala
kot na še eno presenečenje, ki čaka za vogalom.
Oboževala je presenečenja.
- Knjižničarka je, kajne? - Tudi oni lahko obožujejo presenečenja.
Kaj moram narediti, če hočem počakati?
- Poiskati službo? Biti natakar? - Žal ne. Čiščenje.
- Znaš prati perilo? - Ja.
Vsaj soba je lepa.
Ja, toda namenjena je strankam.
Če se ne odločiš, boš moral iti…
Rekli so, da ni pekla.
V klet.
V kleti so sobe uporabnejše.
Jezus, takoj omenjaš pekel.
Če sovražiš ljudi, poskusi Svet samote.
Oprosti…
Bi posnifali? Pa vi?
VOZNI RED VLAKOV
Zadnji klic za Svet vesterna 167.
Cigaro, gospod?
SVET KADILCEV
Lahko že jutri.
Lahko pa bo živela še šest ali sedem mesecev.
Vse lahko pripravim zanjo.
Poskrbel bom, da bo tako, kot ji je všeč,
in se bo počutila kot doma.
Larry, to je zelo romantično.
- Malce romantično. - Zelo romantično.
- Lahko sem romantičen. - Jaz…
- Vem, kaj ji je všeč. - Ja.
MOJA JOAN, VEM, DA NE MOREM… UPAM PA, DA TI…
Dobro si izbral. Ne boš obžaloval, Larry.
- Mi narediš uslugo? - Seveda.
- Bi izročila Joan tole pismo? - Ne, proti pravilom je.
Zakaj rabiš pismo, če imaš mene?
Dežela plaž 239, vkrcanje pri vratih 12.
Bilo mi je v veselje.
Ja.
Adijo.
Oprosti.
Presneto.
V redu.
Hodite previdno. Normalno je, da ste zmedeni.
Joan.
Joan!
Joan! Joan!
To je moja žena.
Ja, kolega.
- Tja. - Ja, v redu.
Dajmo, dajmo, dajmo.
Izvoli.
Novi pokojniki iz S. Amerike prihajajo na vozlišče 301.
Oprosti. Kje sem?
Tvoj PK ti bo vse razložil.
V redu. Veste…
Ljubica, tvoj PK ti bo vse razložil.
TO JE LAHKO VAŠ VOHUNSKI SVET
Zanimivo.
Joan. Joan!
- Larry! - Joan.
- Ljubica. O ljubica. - Mojbog.
Zelo sem te pogrešal.
- Živjo. O bog. - Vau, poglej se. Všeč mi je.
Bila sem v postelji in potem… Mislim, da sem prišla…
- Čudovita si. - …z vlaka.
Vsakič!
Vsakič, Larry. Rekla sem ti, da počasi jej preste.
- Toda nikoli ne poslušaš. - Vem.
Nehaj se smehljati.
- Jo? - Ja.
Poslušaj. Tole te bo šokiralo.
- Mrtva si. - Ja.
Ja. Kako si vedela?
No, ja…
Celo večnost je trajalo, da je dojel.
- Ne večnost. - Ja, večnost.
- Ne. - Ti si torej slavna Joan.
Fino, Larry. Premijo si zadel.
- Ja. - Kaj pa zdaj?
Zdaj pa…
Te je rak
odnesel iz tistega sveta?
Kdo si?
Poslušaj, končno bova šla na počitnice.
Kamorkoli, toda odločitev je dokončna.
Ne moreš si premisliti. Glede tega so strogi.
Če hočeš, greva lahko v planine,
ker te sneg in mraz ne bosta ubila, saj si že mrtva.
- Stran od moje stranke. - Pri svoji sem.
- Stran. - Utihni.
Na to zlato gos čakam že 67 prekletih let.
- Larry? - Živjo.
- Oprosti. - Oprosti zaradi nje.
Kdo je to?
Sem Ryan, tvoj posmrtni koordinator.
Ja.
Vem, da je lahko pretresljivo. Težko je sprejeti, zato priporočam
globok vdih in izdih. Samo izdihni.
Hej. Kaj se dogaja, fant? To je bil moj natakar.
Najbrž sem pozabil plačati. Nisem vedel, da je treba.
Niso mi dali denarja.
Ne me basat.
- Pozabil sem vprašati, kako ti je ime. - Luke sem.
To je Luke. Moj natakar.
Joan.
O ne.
Še nikoli te nisem tako jasno sanjala.
Jaz pa sem te sanjal točno tako.
Smola, Larry.
Ne. Luke je imel brke.
Joanie jih ni marala, zato jih vsako jutro pobrijem v upanju, da bo prišla.
- Mojbog. - Kako romantično.
In si res.
Okej, ljubica.
Okej.
- Kaj delaš? - Larry?
- Ljubica. - Jaz…
Pojdiva.
- Kdo je to? - Drugi mož.
- Raje imam trenutnega. - Trenutni mož.
Joanie, si v redu?
O bog.
Tudi mene je pretreslo.
Vztrajam, da moram stranki razložiti, kaj se dogaja.
Čaka jo resnično težka odločitev.
- Dobro… - Pridi.
- O bog, res je tu. - Zelo čeden je.
Je višji?
Ko si rekel, da si čakal…
Vsak dan sem si v misli priklical njen obraz.
Mislil sem, da mi je uspelo, a je še lepša, kot se jo spomnim.
To je pa že osvajanje, Luke.
Bil si moj natakar.
Ne, ne, ne.
- Ne. - Tako mlad je bil.
Tale bo v redu.
Je bil vedno tako mlad?
Ni preprosto.
Ljubezen tvojega življenja te je čakala 67 let.
In Larry.
Larry je moj mož.
- Eden od dveh. - Ja.
Lepa je.
Bolje se boš počutila, ko slečeš to morbidno opravo.
Ja, lepa je.
Tako mlad je.
Tako mlad je. Jaz ne…
Kako dolgo še?
Kako gre?
Torej… Kaj moram narediti?
Povedati mi moraš, kaj naj naredim.
Ljubica. Prebral sem tvoj dosje.
Pametna si, strastna in odločna.
Res?
Prepričan sem, da boš izbrala pravo večnost…
- Ja. - …in pravo osebo za večnost.
V redu boš.
- Pričakuješ koga ali… - Pa ti?
O bog, Luke. Kakšno presenečenje.
Prekleto, Reese.
Ryan sem. Že zadnje pol ure.
- Ja. - Čudovita si.
Ja. Poročena sem.
- Z njim. - Z Larryjem.
Larry je prijazen.
Joan, gotovo si pomislila ali upala, da se bo to zgodilo.
- Ja, zamišljala sem si. - Odlično.
Živjo.
Pustil vaju bom sama.
Živjo.
Si sploh prebrala moj dosje?
Zame si več kot besede na papirju. Tega nisi omenil.
Polno glavo sem imel. Pravkar sem umrl.
Oprosti, ker sem pozabil omeniti ženinega bivšega.
Ne moreva mu reči njen bivši. Morda prvi mož, bivši pa ne.
Ne bom mu tako rekel.
Samo poskušam predvideti Ryanove besede. Poznava se.
Krasno. Kako dobro?
- Imela sva spolno razmerje. - Jasno.
Za ta primer se je potegovalo zelo veliko ljudi.
Res?
Moški, ki je pol stoletja čakal na svojo ljubezen!
Pravzaprav je to žalostno.
Misliš, da bo tudi Joan tega mnenja?
- Ne vem. - V redu je.
Gotovo je že bil tak primer. Nikoli pa ga nisem imela.
- Gotovo pa obstaja postopek. - Zgleda kot Montgomery Clift.
Ravno zadnjič sem govorila, kako noro čeden je Montgomery Clift.
- Luke prav tako. - Nisi v pomoč.
Oprosti, ampak tako pač je. Luke je seksi.
Oči ima bolj modre od oceana. Boljšo zgodbo ima.
Ni res. Moja je boljša.
Z njo sem bil poročen 65 let in ji dal otroke.
Ja. To bo najin močen argument. Ni močnejšega od čustvenega izsiljevanja.
- Kajne? - Bravo.
Torej, kako si?
Dobro. Ja.
Seveda sem mrtev, vendar sem dobro.
- Dobro zgledaš. - Ja.
Vedno si zgledal…
- Vedno si bil čeden. - Ja, to ti praviš.
Jaz…
Ne vem, kaj naj rečem.
Jaz sem imel veliko časa za to.
Zelo veliko časa.
In?
Brez besed sem.
Pozor. Alarm 74.
Alarm 74.
- Za njim. - Kaj je to?
Gary.
- Hej, Luke. Delaš nocoj? - Nocoj sem prost.
Čakaj. Je to…
Joan? Ne!
- Ne. Ne, prosim. - Zmigaj se!
Ne morem več gledati prekletih slik.
- Dolgčas. - Dobro.
- Grem. - Ne!
Gospa, srečo imate.
Gary!
- Dovolj. - Ne, prosim!
Takoj noter!
- Svet muzejev je najhujši! - O bog.
- Kaj je zakrivil? - Poskušal je pobegniti iz svoje večnosti.
Ko izbereš, ne moreš nazaj. Prav se moraš odločiti.
- To je hud pritisk. - Ja.
Spomnil sem se, kaj sem ti hotel povedati.
Kaj?
Ljubim te.
Dober uvod.
Ja.
Vem, da je to zate težko, toda pogrešal sem te.
Vsak dan sem mislil nate.
Tudi jaz sem vsak dan pomislila nate.
Ja. Veš…
Hotel sem, da bi bila srečna. Da bi imela življenje.
- Res? - Seveda.
Toda čakal sem.
Čakal sem, ker sem želel priložnost, da bi ga imel s tabo.
Bruhala bom.
- Si v redu? - Zakaj ti je tu lahko slabo?
Joan.
- Si v redu? - Luke, prosim.
Razmisliti moram. Prav?
Dobro.
Luke?
Dobro.
- Hej, ljubica. - Larry.
Vem, da je težko, ampak ne skrbi. Raziskal sem in tole je dober izbor.
- Za kaj? - Za najino večnost.
Kaj?
Vau, res si čudovita.
Lepa si z dolgimi lasmi.
Kaj je?
- Tu spodaj vse deluje. - Larry.
- Kaj to pomeni? - Zapleteno je.
Teden nazaj sva bila skupaj.
Veliko se je zgodilo. Umrli smo ti, Karen in jaz.
Pravkar sem se srečala z obema pokojnima soprogoma.
In v enem tednu se moram odločiti, kje bom preživela večnost.
Karen je končno krepnila? Velik teden za Oakdale.
Hej.
- Vem, kaj ti bo pomagalo. - Kaj?
- Počepi. - Kristus.
Poskusi.
- Dobro. - Verjemi.
- Daj. - V redu.
Daj.
Ja.
- Vau. - Vem.
- Nizko sem šla. - Ja.
Ja, vem. Dober občutek je.
Veliko sem počel.
- Dober si. - Ja.
- Dober si. - Vem. Hvala.
- Kroži. - Pogrešala sem boke.
O bog.
Ja, poglej tole.
Prav si imel. Res se bolje počutim.
Vedel sem.
Me zafrkavaš?
- Larry! - Preslane so.
Potrebujem čas.
V redu? Jaz…
Razbistriti moram misli.
Prav imaš. Brezobziren sem.
Zjutraj se bova pomenila.
- Hvala. - Prav.
- Brezzvezni so. - Se šališ? Kaj delaš?
Spat grem. Tudi jaz sem utrujen.
Naporen dan je bil.
Larry.
Zapomnite si, da geopolitične razlike niso več pomembne.
Mrtvi ste.
Žal mi je, ampak tvojih sedem dni je poteklo.
Madona.
"Madona, za božjo voljo, naj me vrag." Res nisi veren?
Hej, je tukaj?
Je, ampak žalostno je.
Ne, Joan ga obožuje.
- Njega? - Ja, obožuje ga.
- Res? - Najboljši je.
Prav.
- Ga poznaš? - Seveda ga poznam.
- Bi ti naredil uslugo? - Z mano govoriš. Seveda bi.
- Si prepričan? On? - Ja.
Dobro.
Vau, poglej tole.
Enojna postelja. Lepo, kajne?
Imaš kuhinjsko nišo.
Priročno.
Poglejva v hladilnik. Marička.
Srečo imaš. Humus.
V redu je.
Tole mi uredi, pa se bom hitro pobral.
- Super. - To bo vse rešilo.
- Super. Osredotočen si na nalogo. - Kaj smrdi?
- Humus. - Ni to.
Dobro.
Mislite, da bi bila Nemčija v tridesetih 20. stoletja tako velika brez nacistov?
Ne razmišljajte več.
WEIMARSKI SVET ZDAJ S STO ODSTOTKOV MANJ NACISTI!
Naj bo kava.
V redu. Naj bo kava.
- Larry. - Vem, ampak presenečenje imam zate.
Ne, potrebujem manj presenečenj.
Nič presenečenj.
Obljubim, da ti bo tole všeč. Saj mi zaupaš, kajne?
Ja. Prav.
Ja.
Zaupa mi.
Naslednji prihod čez 15 minut.
Čudovita si.
- Hvala, ljubi. - Ja. Se veseliš?
- Ja. - Se ti dozdeva, kaj bi lahko bilo?
Ne.
- Takole. - Lepo. Poglej se.
To je zate.
Malo mehurčkov.
To je… Ja, prijazno.
Kaj? O ne. Ni to.
O marička.
Luči!
Poglej tja gor.
- Je to… Čakaj, Larry. - Ja.
Vsakdo enkrat nekoga ljubi.
- Kaj sem ti rekel? - O bog!
On je.
Vsakdo se zaljubi.
- Vem. - Mojbog.
- To je za Joan. - Sem zadel?
- Odlično si se odrezal. - Kaj sem rekel?
Odličen je.
Moj čas…
- Super zgleda. - O bog, res je.
…je zdaj.
Dobro.
- Očitno še pije. - Ja.
- Ali pa je malo iz vaje. - Ja.
- Še za Jill. - Joan!
Se zaljubi.
Nekaj v srcu mi govori.
Zberi se.
- Larry, je to res Dean Martin? - Ne vem.
…je tukaj.
Sranje.
- Takoj se vrnem. - Prav.
Anna, kdo je to? Dean Martin že ne.
- Hej, miška. - Seveda ne. Richard Johnson je.
- O ne. Ne. - Tudi posnemovalci umrejo, Larry.
- Zakaj nisi rekla? - Mislila sem, da veš,
zato mi je bilo čudno, da ga Joanie obožuje.
Richarda? Joanie obožuje Richarda?
Veš, da nisem to mislil.
Zdaj, ko to rečem na glas, res nima smisla.
Prosim, tako sem osamljen.
Pozabila sem ti še povedati, da ima hude težave z alkoholom.
Moja napaka.
Ja, tvoja napaka.
Slabše se ni moglo iziti.
Pomagaj Modrookemu s pomodrelimi jajci.
Ne.
Hej, Luke.
- Modrooki je bil Frank. - Bravo, Luke!
Še slabše je postalo.
- Si v redu? - Ja.
- Ja? - Ja, hvala. Oprosti.
- Dobro, da si šel mimo. - Pravzaprav sem…
- Ti… O ne. - Tu sem bil, ker…
- Luke, odpelji jo v sobo. - Okej. Mislim, da…
Ne vem, kaj je počel. Zakaj greš…
- Kaj je s tabo? - Vem. Trudim se.
Mislil sem, da je Dean Martin.
- Kaj je s tabo? - Nehajta!
Vidva, z mano.
Ne, ne, ne.
Vidva ostanita tukaj.
Oprostita.
Oprostim.
- To bi lahko sam uredil. - Ja.
Ja.
Moj dedek je imel psihotične težave.
To morda preskoči generacijo, kajti tole ne more biti resnično.
Kako bi lahko bilo to resnično? Mojbog.
Je to pekel?
- Teoretično pekel… - Nisem rekla, ga govori.
Si kdaj poštekal ta kraj?
Ne. Čedalje bolj zmeden sem.
Ne bojte se. Vse je, kot je treba.
Daj mi slušalko.
Hej, dragec. Razmišljamo, da bi malenkost prikrojili pravila.
- To je moja ideja. - Moja ideja je.
Njegovo idejo sem izboljšala. Delam načrt.
- Gre za nadzor? - Ja.
- In? - Dobra novica.
- Govorila sem s Frankom in… - Jaz sem govoril z njim.
Nekdo je govoril s Frankom.
Potem s Tomom in na koncu z nekom na vrhu.
- S šefom. - S Kevinom.
- Načrt je odobren. - Anna, razloži načrt.
- Prav. Torej… - Tukaj…
Anna. Si ti Anna?
- Ne. - Dobro.
Ko pridete sem, si izberete večnost in to je to.
V teh posebnih okoliščinah pa so vama odobrili posebni vizum.
Joan bo smela obiskati dve večnosti.
Eno z vsakim bivšim možem.
- In potem? - Potem bo izbrala.
Med vama.
Pod hudim pritiskom bomo.
Vsi lahko izberete isto večnost in se potem naprej odločate.
Vsi boste za večno na istem kraju.
To bi šlo.
- Ne. - Dovolj imam tega,
da se tale plazi naokoli.
- Plazim naokoli? - Prežiš.
- Prežim? - Ja, prežalec si.
Čakaš, da pokvariš pol stoletja dolg zakon.
Oprosti, ker sem padel za domovino.
- V Koreji si bil. Umiri se. - Kaj si rekel?
Nisi se izkrcal na obalah Normandije.
- Kaj delaš? - Ti si začel.
Hej! Nehajta!
Vrni mu, Larry.
- Kresnil te bom. - Ja, Luke!
Nehajta! Takole bomo!
Samo…
Vrzita kovanec, da določimo prvega.
Ne. Ne bom dovolil, da se drug moški dobiva z mojo ženo.
Na to bi mislil, preden si vzel ženo nekoga drugega.
Fanta!
Kateri bo prvi?
Jaz imam kovanec.
Sranje.
- Je to presta? - Ne.
- O bog. - Še ješ preste.
- Ja. Mirno. - Daj že.
Mož ali cifra?
Mož.
Naslednja postaja je Gorski svet 312.
- Kaj? - Jaz…
Pozabila sem, kako čeden si.
- Bila sva privlačen par. - Daj no. Vsi…
Vsi so domnevali, da sem zanosila in sva se morala poročiti.
Ja. Moja mama je bila jezna,
ko sem ji povedala, da nisem, ker…
Zelo si je želela lepih vnukov.
- Saj ne, da so moji otroci grdi. - Gotovo so lepi.
- Čeprav me ne briga. - Nisem niti pomislila.
- Ja, ker me lepi otroci ne zanimajo. - Tudi mene ne.
Ja.
Ne maram otrok.
Dobro.
V spominu imam bolj modro nebo.
- Je bilo vedno tega odtenka? - Ja.
Se tisti oblak premika?
Ja.
Premikajo se.
Ustreza tvoji predstavi?
Popolno je.
Ojoj.
Dobro.
- Ne moreš umreti dvakrat. - Dvakrat ne gre.
Okej.
Je v redu?
- Ja. - Ja?
Nismo vedeli, kam odložiti smeti.
Nismo vedeli za kraj, kamor medvedje ne morejo.
Mrzla je. Je bila vedno tako mrzla?
Mrzla je.
Pojdiva nekam na lepo in toplo.
Ni mi všeč, da Luke vsem razlaga, da je umrl v vojni.
Človek je umrl v vojni.
Vem, ampak način, kako to pove. Kot da je to kul.
Nehajva se pričkati o njegovem nespornem junaštvu,
ker to ni najin najboljši argument.
Problem je, ker je bil Luke vedno spomin.
Ne znam tekmovati s spominom.
Vsi smo skupek spominov.
Depresivno. Ni mi všeč.
Spomniti jo boš moral, zakaj se je sploh zaljubila vate.
Če sem iskren…
Ne vem, zakaj se je zaljubila vame.
To boš moral hitro ugotoviti.
- Nekoga moram poiskati. - Končno napredujeva.
Moji pravnukinji Charlotte bi bilo tukaj všeč.
Mala pustolovka je.
Tudi njena mama je bila.
- Oprosti. - V redu je.
Gotovo te pogreša.
Je v redu, če se pogovarjava…
- Ja. - Prav.
- Nisi jezen name? - Zakaj?
Sedeminšestdeset let.
Po dveh letih sem se spet poročila, ti pa si čakal 67 let.
Sedeminšestdeset let. Vau.
Ja.
Ko gre za večnost, je eno življenje čakanja malenkost.
- Kristus, popoln si. - Nisem.
Tako govorijo popolni ljudje.
Prav. Sovražim poslušati o tvojih otrocih, vnukih in njihovih otrocih.
Ne sovražim jih.
Dobro.
Boli me, ker tega nisem doživel s tabo.
Vesel sem zate.
Vesel sem, da si bila srečna.
V pristanišče sem te hodila čakat. Vojake sem gledala prihajati na kopno.
Prepričana sem bila, da so se zmotili.
- Da boš med njimi. In… - Joan.
Sedela sem, gledala in čakala.
Jaz…
Čakala sem te, Luke.
Ja.
Hej.
Pojdi z mano.
Če ne bi bila mrtva, bi se zdaj bala, da me boš ubil.
ARHIVI
- Mi zaupaš? - Seveda.
Pridi.
- Pozdravljen, g. Fenwick. - Fenwick zadostuje.
Prvič sva tukaj…
Dve posamezni ali skupna?
- Skupna. - Eksponatov se ne dotikajta.
Ne pozabita, da niso resnični.
Za čustvene travme ne odgovarjamo. Veselo podoživljanje.
- Si pripravljena? - Na kaj?
Vsaka večnost ga ima. Imenujemo jih arhivski predori.
Kaj to pomeni?
Ne vem. Prvič sem v večnosti.
Skupaj lahko odkrijeva.
Kako ti je ime?
- Ja, tebi. - Joan.
Ja.
- Pa tebi? - Luke.
Živjo, Luke.
- Luke. - Joan je lepo ime.
Prvič te vidim tukaj.
Nedavno sem se preselila sem.
- Za vogalom živim. Briar… - Briar Cliff?
Pridi.
- Živčen sem bil. Poglej me. - Ne pravim tega…
Poglej sebe.
Joan, zelo te ljubim.
Pridi.
O ne. Ne.
Ne. Luke, pridi.
- Pošteno sva zaorala. - Hej.
Nehaj!
Tega nočem videti.
Ljubim te.
Najhujši dan v mojem življenju.
Luke.
Zelo sem te pogrešala.
Ja.
Pojdiva.
Luke, prosim.
Tega se ne spomnim.
- Tega ti ni treba videti. - Kaj dela na najinem pomolu?
Lahko greva, prosim?
Prosim…
O bog, Luke. Prosim.
Boš moja žena?
Seveda.
Prisvaja si njeno smrt. Sebičen je.
- Če tako praviš. Kdo je Karen? - O bog. Soseda.
Članica Združenja lastnikov hiš z najdaljšim stažem,
kar je nenehno ponavljala.
Na vratih mi je puščala sporočila.
- Zelo pasivno agresivna ženska. - Dobro, tu sva.
- Daj mi prostor. - Oprosti.
Larry. Slišala sem za preste.
- Karen. Še si stara. - Stara sem 72 let. Najlepša hvala.
Ja. Čudno, da si bila pri teh letih najsrečnejša.
- Se spomniš Jimove smrti? - To te je osrečilo?
- Moževa smrt? - Jim je bil srček.
Tisto poletje, ko sem šla s prijateljico Barb na lončarski tabor…
- Ja. - Z Barb sva bili ljubimki.
Nisem…
Tri mesece sem bila prava lezbijka in bilo je fenomenalno.
Potem pa sem se vrnila, imela otroke in vnuke,
cerkveno skupino in se vrnila v bedne stare tirnice.
Zato si bila zlobna do mene.
- Ne. Samo nisi mi bil všeč. - Ja.
Sčasoma sem te sprejela. Ljudje te vzljubijo, Larry.
Razmišljam…
O Pariški deželi.
To je Pariz v 60-ih, govorijo pa angleško z naglasom.
Imajo državljanske pravice.
- Najbrž čakaš na Joan. - Ne, je že tukaj.
Grozen teden v Oakdalu.
- Kam gresta? - Zapleteno je.
Si tudi ti gej?
- To bi bilo lažje. - Poglej se.
Neprijetno ti je.
Vroče mi je.
Najhujše na svetu se ti je že zgodilo.
Ko bi le bilo tako.
- Povej mi. - Tole se je zgodilo.
Prišel sem postavit vprašanje in Karen bom nekaj vprašal.
Potem pa vprašaj.
Karen, je Joan kdaj omenila,
zakaj se je zaljubila vame?
Karen, reci nekaj.
- Karkoli. Samo reci. - No…
- Karkoli. - Ne vem. Se pač je.
Mislila sem, da po Lukovi smrti ne bo več srečna,
toda osrečil si jo.
Življenje si posvetil temu, da jo osrečiš. Ni to dovolj?
- Luke je tukaj. - Joanin Luke?
Kako čeden je bil. Pretvarjala sem se, da mi je všeč,
- kar ni bilo res. - Ker si skrivoma lezbijka?
Tako je. Ampak, vau.
Popoln je bil.
Hej, poslušaj me. Nihče ni popoln.
Nihče ni popoln!
- Larry, ne bodi tak! - Nihče ni popoln!
- Luke, pomiri se. - Glede česa?
Veš…
Če malo pomisliš, je na svoj način povedal,
da se zaveda, da boš vedno del mene.
Daj no, Joan. Vštulil se je.
Izkoristil je tvojo žalost.
- Ne. - Pijavka je.
Ni bilo tako.
Odšel si.
Nisem odšel, umrl sem.
Bi privolila, če ne bi še žalovala?
Nikoli nisem nehala žalovati.
Bi privolila?
Larry! Poslušaj.
Navijam zate, toda to ni pravi način.
Sploh ne gre zanj, ampak za vaju z Joan.
Ljubil si jo 65 čudovitih let in jo zelo osrečil.
Pokazati ji moraš, da si pripravljen
tudi večnost z njo preživeti tako.
Jo bo to osrečilo?
- Kul. - Kateri bedak pusti odklenjena vrata?
- Morda ničesar ne skriva. - Ne, vsak nekaj skriva.
Tole je pretirano.
Tu je težko slediti času, zato mu dam prav. Zelo praktično je.
Larry, daj no.
- Popolna oseba gleda tole? - Nisi še gledal pornografije?
Kaj pa tole? Poglej te številke.
- Številke so. - Ta je od šminke.
Poljubljata se.
Ja, minilo je 67 let. Kaj pa bi ti naredil?
Larry, nehaj. Dovolj je. Pretiravaš.
Ja, kaj počnem? Pojdiva.
- Pojdiva. - Kaj…
Prekleti potuhnjenec.
Očitno se zmenek ni dobro izšel.
- Izkoristil si jo. - Kaj pa govoriš?
Zaročil si jo na moj račun. Mojo smrt si izkoristil, da se vštuliš.
- Ne bom poslušal. - Grozno je bilo, da je ostala sama.
Upal sem, da bo nekoga našla.
Kajpak.
Toda bolje bi ji bilo sami, kot s tabo.
Poskusila sem.
Je to barva za lase?
Nehaj!
Moj nos!
Pusti me!
- Pusti me! - Pusti me.
Je to vse, kar zmoreta?
Nisem te izdal, Luke.
Nisem te poznal.
Ja. Zakaj si jo potem zasnubil na pomolu?
Larry.
Specialisti za travmo na vozlišče 145.
Letalska nesreča.
- Pojdiva na miren kraj. - O bog.
Zadnji klic za Svet srednjih šol.
Kaj je narobe s temi večnostmi?
Nekatere so polne. Druge niso več moderne.
Kar nekaj jih ni politično korektnih po današnjih merilih. Če ima to smisel.
Kaj se je zgodilo ljudem, ki so tam?
Še vedno so tam in živijo svoje posmrtno življenje.
A tako.
O bog.
Ne vem, kaj naj naredim.
Vse življenje te je skrbelo za druge ljudi.
Zdaj je čas, da se odločiš, kaj je najbolje zate.
Naj uganem.
Luke je najboljši zame?
Želim, da izbereš njega, ker si zamudila življenje z njim.
Večnost je dolga doba za obžalovanje.
Toda ti se moraš odločiti.
O bog. In če ne vem, kako naj se odločim?
Moraš ugotoviti.
Žal mi je.
Jutri na plaži poskusi uživati.
Navsezadnje je to raj.
Nisem vedel, da bo taka gneča.
- V redu je. - Zelo priljubljeno. V redu je.
Bogve, če dobiva senčnik.
Pričakovala bi, da ga vsi dobijo. In ležalnik.
Poglej razgled.
Zelo lepa si bila, ljubica.
Hočem reči, da si lepa.
- Vedno si bila lepa. - Razumem, ljubi.
Prav imaš. Bile bi lepe počitnice.
Ni nujno, da sva tu. Če želiš drugo večnost, lahko…
Lahko greva tudi v vesolje. Samo, da ne bo Luka zraven.
Tudi ti dobro zgledaš.
Pazi!
- To ni igrišče, bedak! - Larry, otrok je.
- Najbrž jih ima 90. - Umrl sem pri devetih letih.
- Ja. - Voznik je pobegnil.
- Vsaj hitro je bilo. - Ni bilo hitro.
Zelo, zelo se je vleklo.
Raje pojdiva.
Prav.
Je na moj pogreb prišlo veliko ljudi?
Ja, všeč bi ti bilo.
Res?
Pretvarjal bi se, da ti ni všeč, a bilo je lepo.
Zach je imel govor.
- Je poskusil duhovičiti? - Ja, ampak lepo je bilo.
Otroke je zelo prizadelo.
Koga najbolj?
Ne bom odgovorila.
Žal mi je, da nisem bil s tabo, ko si…
Saj veš.
Ampak čakal si me.
Otroci bodo srečni, ker sva skupaj.
Larry.
Razumeti moraš, da sem v nemogoči situaciji.
Ne, ne razumem.
Razumem, da si Luka ljubila. V šoli sem ljubil Sally Daniels.
To ni bila šolska ljubezen. Bil je moj mož.
Zgradila sva si življenje in vse to hočeš zavreči.
Z Lukom nisem imela priložnosti za skupno življenje.
- Čakal je 67 let… - Sedeminšestdeset let.
- Razumem. Jaz bi storil enako. - Vedel si, da bom kmalu umrla.
Čakal bi, kolikor bi bilo treba.
- Ja. - Pozno je. Vrniva se.
Bedak si, Larry.
- Drži se. - Držim se.
- Premakni svojo težo. - Dobro.
- Ne poškoduj se. - Ti naju boš prevrnila.
Ne morem te pozabiti.
Nosim spomine nate.
Ne morem te pozabiti.
Vedno te bom ljubila.
Nekoč sva bila srečna.
Brezskrbna in vesela.
Rada bi videla otroke.
Če izbereš napačno pot, lahko obtičiš v najhujši mori.
Prav, pozabi. Pomislila sem, da bi bilo zabavno.
- Vem, samo zaščitil bi te rad. - Ne, sebe ščitiš.
Kaj te skrbi, da boš videl?
Ni važno. V redu je.
- Ne veš, kaj… - V redu je.
…se bo tam zgodilo.
Čakaj. Joan, jaz… Poglej. Nesrečni so videti.
Se spomniš najinega prvega zmenka?
- Počena pnevmatika. - Veš, kaj si rekel, ko sva ustavila?
Da je to popoln kraj, da poči pnevmatika.
"Široka bankina, čudovit dan, mirna cesta."
Potem sem dojel, da nimam rezerve.
Tega mi nisi povedal.
Takrat si se zdela tako strta.
Hotel sem biti močen zate.
Hotel sem, da bi bilo vse v redu.
Celo tista počena pnevmatika.
Uspelo ti je.
Imela sva čudovito življenje.
Pridi sem.
Vseeno mi je, kje bova pristala, samo, da bova skupaj.
V redu.
- Kaj se dogaja? - Kaj…
Ja, kaj…
- Pomembno je, da prisluhneš Luku. - Žal mi je, Larry.
Ja, ker po tistem, ko je Larry vdrl v moje stanovanje…
- Kaj? - Vrata so bila odprta.
- Res? - Kristus, Larry.
- Nič takega. - Kaj je to?
- Izvoli. - Lahko razlo…
- Lahko razložim. - Sliši se huje, kot je.
- "Draga Jo…" Ne. - Meni daj.
Ni treba, da zdaj.
- Daj mi… - Joanie, hotel sem, da veš
- resnico o njem. - Pusti mi govoriti…
Kar klečeplazi.
Vem, ampak iztrgano je iz konteksta.
Ja.
Rekel si, da bi počakal, kolikor bi bilo treba,
- pa nisi mogel niti bednega tedna? - Sem, resnično…
- Hotel sem najti najino večnost… - Mislil si, da te bom poiskala?
Ja, ker si moja žena.
Z zvijačo si me hotel speljati v eno večnost?
Nisem te hotel prevarati. Resnično. Mislil sem, da delam prav.
Jaz pa sem si razbijala glavo s tem.
Ti pa…
Neverjetno, kako sebičen si!
- Jaz? - Ja.
Ti si sebična, ker se med moškimi odločaš, kot bi izbirala s švedske mize.
Stavim, da si že spala s tem g. Popolnim.
- Nisem popoln. - Nisem.
Veš kaj? Sem pa pomislila na to.
Kdo ne bi hotel take strastne ljubezni?
- O ja. - Ne.
- Potem smo vsi imeli prav. - O čem, Larry?
Da me nikoli nisi ljubila, kot si njega.
Da sem bil samo tolažilna nagrada.
No, jaz…
Vem, da mi ne bi nikoli lagal.
- Res? - Ja.
Veš, da si barva lase?
In da ima obsežno pornografsko zbirko?
Kristus, Larry. Vem za Playboye v garaži.
- Povej ji za podstavke. - Ja, podstavki.
Polno košaro podstavkov ima s številkami žensk.
- O čem govori? - O tem, da je vdrl k meni.
Ne, on je zelo…
- Pretkan. - Res?
Pretkan je in namenoma nejasen.
- Ja, tako kot z "vojno". - Ne poslušaj ju. Popoln si.
- Neuravnovešen je. - Si v redu?
Nisem popoln! Res je, barvam si lase.
In v zadnjih 60 letih sem spal z nekaj ženskami.
To je razumljivo.
In z enim moškim.
- Ne laži. - Z dvema.
Iz radovednosti. Obakrat.
Pred 30 leti sem imel fazo sadomazohizma…
- Spomnim se, kot bi bilo včeraj. - Jaz tudi.
Zabavno, ampak ni zame.
Nisem pričakovala, da boš tako dolgo vzdržen…
Po smrti sem začel izgubljati lase. To prikrivam.
Ni važno. Vsi govorite, da sem popoln, vendar nisem. Nihče ni popoln.
- Končno. Hvala. - Toda čakal sem.
Tebe sem čakal, Joanie.
- Nekaj točk mu odbij zaradi seksa. - To ni tekmovanje, Larry.
- Je! - Ljubica.
- Tekmovanje je. - Neizpodbitno.
- Zato smo tukaj. - Poslušaj, Joan.
Dovolj imam igric. Odloči se zanj ali zame.
Moraš se odločiti.
- Kateri bo? - Kateri?
Eden od naju. Izberi.
Dovolita, da moja stranka razmisli.
Pojdimo na sprehod. Naj malo zadiha.
Pojdimo na pijačo.
Dobra ideja.
Nekaj močnega.
Bog.
- Ja? - Slišala sem, da si se tudi ti stegnila.
Ljubica…
Več ne moreva narediti. Ona se mora odločiti.
Mi daš malo?
Sprosti se in pozabi nanju.
- To si zasluživa. - Hecno je, da si tu,
ker si me poznala, ko sem bila z obema.
Za božjo voljo, Joan.
- Pij. - Ja.
- Nazdravil bom. Na Korejo. - Presneto prav imaš.
Niso posneli dovolj filmov o tem.
Razen M*A*S*H-a.
Kaj je M*A*S*H?
Moraš si ogledati M*A*S*H.
Potem izberem Luka.
- V redu. - Ne.
Larryja.
Larry. Prav.
Prekleto sranje! Oprosti.
KONČNO SE LAHKO DOTAKNETE URANA SVET VESOLJA
- Ne boš še plešast. - Kaj pa govoriš?
Ne. Lahko rečeš, da imaš dvojno tême.
- Hvala. Tudi ti si čeden. - Tega ti ni treba reči.
Dober ulov si. Na tebi je nekaj skrivnostnega.
Nekaj globokega, to pa je ženskam všeč.
Res? Nisem globok. Resno.
Mrtev sem, pa nisem razmišljal o smislu življenja.
Pravijo, da je to to, meni pa se zdi logično.
Pameten si. Ne kompliciraj.
Veš, kdo si, kaj hočeš. Vzemi si to.
Če razmišljaš o neskončnih možnostih,
ne boš ničesar storil.
- Ni te vredna. - Tudi tebe ne.
Pameten si, čeden in vojni heroj.
Ti si ji dal otroke.
- Ja. - Gotovo si dobro skrbel zanje.
- Ja, sem. - Na zdravje.
Sprva je šlo za Luka in zame.
Potem pa odločitve o Larryju in meni.
- Potem o otrocih. - Vaju zanima tale večnost?
In o službi. Zdaj pa gre zame.
In…
Mrtva si.
- Kristus, Karen. - Živela si svoje življenje,
zdaj pa si mrtva. Nikomur ničesar ne dolguješ.
Najbolje bo, da začnete od začetka.
Veliko je zanimanja in menim…
Manj tega in več tega.
Hvala, srček.
- Hvala. - Lahko greš.
Gre za to…
- Ona je… - Popolna je.
Popolna je.
Pridi sem.
TO BI LAHKO BILA VAŠA DEŽELA OTROŠTVA
SVET, POLN TEKMOVANJ KAPITALISTIČNI SVET
Že grem!
Imaš glavobol?
Odločila sem se.
V redu.
Poklical bom tvoja soproga.
Oprhati se moram.
Pa že.
Živčna sem, pa vidva? Ti bi moral biti. Ti tudi.
Ne, da bi moral biti kdo bolj kot drugi, ampak tako napeto je vse to.
Zakaj tako kokodakaš?
- Ti si živčna. - Ja.
Vidva bi morala biti presrana.
- Molči. - Pardon.
Moja stranka se je odločila.
Ljubezen je vez, močnejša od smrti.
Toda nekatere vezi so močnejše.
Obstajajo ionske in kovalentne vezi.
Zakonske vezi.
- Družinske. - Ja, v redu je.
- Hvala. - Hvala.
Okej.
Larry.
Moje prvo jutro brez tebe…
Upala sem, da so grde sanje. Spodaj se je žgal opečenec.
In…
Slišala sem ropot zadnjih vrat in…
Celo tvoje blazine sem vrgla na tla tako,
kot si to počel ti…
Pretvarjala sem se…
Nič hudega.
Hecno je, da sem to že nekoč čutila.
Ko je Luke umrl.
Nisva imela priložnosti ugotoviti, kam naju bo ljubezen privedla.
Toda v času, ki sva ga imela, si mi dal vse, kar sem potrebovala.
Ja.
Zato…
Srečo imam,
da sem imela oba.
Morda se je zgodilo tako, kot je bilo namenjeno.
Kaj hočeš povedati? Ne…
Pravim,
da sem izbrala…
Nobenega od vaju.
- Nobenega? - Se šališ?
- Prizadela boš tri ljudi, namesto enega? - Eden ni bila nikoli opcija.
Ne razumeta?
V vsakem primeru bi bila strta.
Zgradila sva si življenje.
Morda pa je lepota življenja…
Da se stvari končajo.
Morda je to smisel tega.
Zato…
Zato nisem izbrala nobenega.
Ja, dobro.
RAZSTAVNI PROSTOR
SVET SRFANJA – SVET TELOVADBE
Zakaj se sploh trudiva? Res pomagava?
- Ali kaj spremeniva? - Seveda.
Jeziva jih.
Pravkar so umrli. Prestrašeni so.
Bolje je biti jezen kot prestrašen. Je tako?
NASLEDNJI VLAK PARIŠKA DEŽELA 55
Si prepričana?
Ja, prepričana sem.
Pojdiva.
Prav si imel. Celo moja snubitev se je nanašala nate.
Bil si duh, s katerim nisem mogel tekmovati.
Ne.
Sploh veš, kako ljubosumen sem nate?
Živel si z njo.
Veš, da si bil zadnje, kar sem videl pred smrtjo?
Prosim?
Jedel sem preste in moja pravnukinja…
- Charlotte? - Ja.
Pokazala mi je vajino poročno fotografijo.
Začel sem se dušiti.
Priznati moram, da nisi tak, kot sem pričakoval.
Ti pa si.
Brez pornografije in barve za lase.
Pol leta pred smrtjo sem…
Začel sem siveti in vseeno mi je bilo.
Z Joan sva se pogovarjala, da bi ustvarila družino.
Vse je bilo pred nama.
Takrat sem bil najsrečnejši.
Star sem 35 let.
Joan je bila noseča z drugim otrokom in nekega večera smo šli na večerjo.
Zdravnik nama je povedal za študije, ki med nosečnostjo odsvetujejo alkohol.
Dobil sem kozarec vina, Joan je naredila požirek
in na obrazu se ji je zarisal nasmešek.
Ne vem, ampak v tistem hipu sem čutil, da sva ekipa.
- Si v redu? - O bog. Moram iti.
Kaj se dogaja?
- Tvoj PK ti bo vse razložil. - Kaj je PK?
Lahko greva v kavarno na Seni, kjer sta se lažni Sartre
in lažni Camus spopadla ter jedla odličen čokoladni kruh.
Je Camus vedno govoril o smrti?
Ker se zdaj zdi nesmiselno.
Res?
Brala sem knjigo Sartre za začetnike.
Kako se izgovori Sartre?
- Sar… Sartre. - Sartre.
In…
- Kaj Larry dela tukaj? - Jaz…
- Prosim. Larry. Odločila sem se. - Ja.
- Veš, da je tako najbolje. - Drugačno frizuro imaš.
- V redu. Hvala. - Ne.
Ko sva bila skupaj, nisi imela take frizure.
Ne, ostrigla sem se, ko…
Poda se ti.
Larry.
Pojdi z Lukom.
Zaslužiš si priložnost za tako ljubezen.
Za strastno, iskrivo ljubezen.
Toda s tabo sem bila zelo srečna.
Vem, ampak z njim si bila srečnejša.
- V redu je. - Kaj pa ti?
Ne skrbi zame. Na soncu bom.
Srečen bom, ker boš ti srečna.
Toda ne šteje, če ne boš srečna.
Larry.
Dobro.
Pojdi povedat Karen.
Prav.
- Prav. - Tako je prav.
Vau.
SVET PLAŽ
Vrata vlaka se zaprejo čez 30 minut.
Ne kaživa mu najine seksi ljubezni.
Nikogar nima.
- Hej. - Živjo.
Kako se držiš, Larry?
V redu sem.
Ne zameri, Larry.
Če ti kaj pomeni, sem mislil, da ti bo uspelo.
Hvala.
Kaj je pa tole? Sta skupaj?
- Ja. - Spet bova poskusila.
Dobro.
Pokazal si nama, da je žalostno živeti sam.
- Kaj? - Oprosti.
- Okej. - Daj nama hipec.
Ja, seveda. Te že pogrešam.
Bog.
Greva?
Zelo sem ponosna nate, Larry.
Prav si naredil.
Grozno se počutim.
Ja, se zgodi.
Včasih je boleče narediti pravo stvar.
Nisi mi povedala, zakaj si ostala tukaj.
Ko sem prišla…
Prihod sem je bil zame obogatitev.
Tukaj izgubljenim dušam pomagam najti srečo.
Počutim se koristno.
Sčasoma pa ti postane vseeno, kaj je za ljudi najbolje.
Na hitro jih usmeriš in poskrbiš, da posmrtno življenje teče naprej.
Prodaj, prodaj.
Potem pa si prišel ti.
Ja, s to čudovito navadno ljubeznijo.
Spomnil si me, zakaj sem izbrala ta kraj.
Hvala, Larry.
Ni za kaj.
Torej…
Si izbral svojo večnost?
Mislim, da ja.
- Pridi. - Kaj?
- Pridi. - O bog. O ne.
O ja.
Ojoj.
Hej.
- Ja. - Ni slabo, kajne?
Očarljivo je.
Sranje.
- Prometna nesreča. - Starost. Rak.
- Vojna. - V kateri vojni?
- V prvi ali drugi? - V Koreji.
Kar šteje. Ja.
Odlično.
Hvala.
Tako zelo te ljubim.
Tako zelo.
- Hej. - Živjo.
Rada bereš?
Ja, knjižničarka sem… Ti lahko pomagam?
- Znam brati. - Dobro. Na pravem kraju si.
- Katera je ta? - Dickens, Velika pričakovanja.
Je dobra?
Nisem je prebrala. Zato, ker Dickensa ne maram.
- Zelo protislovno. - Ja. Sovražim ga.
- Prijeten smeh imaš. - Hvala.
- Joan sem. - Larry.
- Veseli me, Larry. - Enako.
Okej.
- Kar počasi. - Okej.
Kar tako naprej, Joan.
Hvala, Simon. Jebi se.
- V redu je. - Zelo v redu.
- Dober občutek je. - Pojdiva.
Okej.
Kaj je to?
Kdo je to?
- Kako, da mora že spet kakati? - Pri štirih mesecih že serje kot dedec.
- Ja. - Moj dečko.
- Ljubi. - Kaj je to?
Smrdiš.
Janet, Connor. Connor, Janet.
- Umrla sta… - Na zabavi razkritja spola.
- Ja. - Bilo je ogromno krvi.
Povsod. Kar špricala je.
Tega nisva pričakovala. Zijala sva in se spraševala, kaj se dogaja.
- Bum! Odneslo nama je glavo. - Uživam, ko to narediš.
ARHIVI ZA ENEGA
Hvala, Fenwick.
Res nočeš iti? Novozapadli sneg je, J-Bae.
Včeraj sem se ga naužila.
- Utrujena sem… - Res?
- Uživaj. - Poljubi me.
- Okej. - Ljubim te.
- Enako. Adijo. - Adijo.
Srčkano.
Res?
Na takih dogodkih ljudje umirajo. Videl sem na spletu.
- Na zabavi bodo razkrili spol. - Smrtonosne so in neumne.
Naj si dajo duška.
Razumem, da nočejo presenečenja,
- ni pa za to potrebna zabava. - Mene so presenečenja osrečevala.
Se spomniš, ko si bil prepričan, da bo Zach deklica?
Danes mora biti vse zabava.
- Ne maraš zabav. - Vse mora biti dogodek.
Nočeš se zabavati.
Že v vrtcih dobijo diplome. Ničesar še nisi dosegel.
Lahko preprosto uživava?
- Se vidiva jutri. - Poslušajte.
Ni zdravo prepogosto prihajati.
Pomembno je, da živite naprej.
VSTOPNICE
Popolno je, kajne?
Si v redu?
Ja.
- Ja? - Samo malo me zebe.
Pridi.
Rezerviral sem nama polet z balonom.
V devetko je prišel nov par.
Mislim, da bosta odlična za dvojice.
Če spoznam še koga novega, me bo razneslo.
Kaj te bo potem motilo?
- Kaj? - Joanie, rada se pritožuješ.
Tega ljudje ne marajo.
Si v redu?
Naredila sem napako.
Si spet izgubila smučke?
Ne, jaz…
Napaka je bila, da sem šla s tabo sem.
V redu.
Kaj sem naredil?
Nič. Popoln si. Praviš, da nisi, vendar si.
Prijazen si, pogumen in pameten. Zato vem.
Vsa ta leta sem čakal na to.
Na to.
Zakaj se temu ne predaš? Dobesedno v raju sva.
Oprosti, da nisem že prej dojela.
- Ujela sem se v vrtincu. - Joanie, kaj…
Morda bi se ujela v življenju.
Morda ne. Ne morem pa zanikati, da življenje brez tebe ni teklo naprej.
Ne prosim te tega. Nikoli te nisem.
- Jaz ne skrivam stvari. - Kaj pa to pomeni?
Vsak dan škrtam z zobmi, ker hodiš v tisti prekleti predor.
Najsrečnejša sva bila skupaj.
Ja.
Bila je mlada ljubezen…
Bila je ljubezen brez bremena kredita, službe in otrok.
Ljubezen, ki jo čutiš, preden doživiš izgubo.
Čudovito je bilo, ampak…
Ljubezen ni samo en srečen trenutek, ampak milijon.
Pričkanje v avtu, nudenje podpore, ko jo eden potrebuje,
skupna rast in skrb drug za drugega.
Zdaj lahko skupaj rasteva in skrbiva drug za drugega.
Luke. Resno?
Sem upravičila pričakovanja?
Tako dolgo si čakal na tistem umetnem kraju,
tole pa je resnično.
Živiš in…
Dovolim ti, da živiš brez mene.
Dovoljuješ mi?
- Mi dovoliš? - Oprosti.
- To je bilo pokroviteljsko. - Hvala, visokost.
Vaš skromni podanik sem.
- Hvala za dovoljenje. - Oprosti.
To ni pošteno.
Ni pošteno.
Vem.
Ampak…
- Vrniti se moram. - Si zmešana?
Takoj ko boš stopila skozi rdeča vrata, te bodo našli.
Vtaknili te bodo v vrzel.
Moram poskusiti.
Ni ti treba. Lahko ostaneš tukaj z mano.
Prosim, ostani.
Žal mi je.
Res te ljubim.
Dobro.
Roke gor, Fenwick. Daj mi ključe. Zmogla boš, Joanie.
Ja. Roke kvišku.
Kvišku, Fenny.
Si pripravljen umreti, Fenny? Hočeš, da te porežem?
O bog. Tako prijeten fant je.
- Razen če… Dobro. Ja. - To ne bo vžgalo.
Jaz…
Morda pa bo.
Ne morem verjeti, da to počnem.
Potrebovala boš pomoč.
Luke…
Zelo mi je žal.
Ja.
Vem.
Še veš, kako sem vstopal v našo kinodvorano?
ARHIVI VSTOP – IZHOD
Eksponatov se ne dotikajte. Ne pozabite, da niso resnični.
Odšla je.
- Zakaj? - Stari.
Vem, da je težko.
Vem. Ampak verjemi, da bo bolje.
V redu je. Daj vse iz sebe.
Ven daj, ven daj.
V redu je.
- Danes je hudo, a jutri je nov dan. - Danes je hudo, a jutri je nov dan?
- Tako je. - Dobro.
- Samo zjokati sem se moral. - Razumem.
- Spomnim se, ko je mene… - Hvala.
Vstopil bom za stare dobre čase.
Nisi vzel vstopnice.
Ne smem biti tako sočuten.
Pohiti.
Ja.
Zbogom, Luke.
Zbogom, Joan.
Ja.
NI VSTOPA
- Zadnjič je bilo, obljubim. - Ne.
Pomiri se in pogovoriva se.
- Ne govori, naj se pomirim! - Tam je! Stoj!
- Ne boš mi vzela otroka! - Kaj ti mar?
- Takoj sem! - Ustavite jo!
Sovražim te!
…da boš tako ravnal z mano?
- Kaj, če sem noseča? - V redu bo, Joanie. Obljubim.
- Ček je bil zavrnjen. - Prosim.
- Ljubim te. - Ljubim te.
Nimaš kam!
- Iskreno sožalje. - Ne, ne.
Gremo, gremo! Hitro!
Stoj!
Sranje.
Kristus, Larry. Nočem več govoriti o tem.
Ni res. Ne primerjam te z njim!
Nikoli vaju nisem primerjala in nočem več o tem!
Ponižujoče je.
- Ne morem več. - Stoj!
Ona je začela. Kaj naj rečem?
Razumem. Ne mara me.
- Ne, rekla je… - Sprejel jo boš.
- …"Ne maram ga." - Ljudje te vzljubijo, Larry.
Fino. Kot gliva sem. Goba sem.
Zgoraj!
Larry.
Hitro!
Gor. Zgrabi jo!
Dobro.
Zamuda vlaka na peronu 186. Ubežnica na peronu.
Oprosti. Živjo.
V katero večnost je šel Larry Cutler?
S tem imenom jih je bilo 425 tisoč. Si lahko natančnejša?
IŠČE SE: UBEŽNICA – JOAN CUTLER
Presneto.
Ubežnica. Ne vmešavajte se.
Oprostite.
O bog, o bog, o bog.
SVET SLAVNIH
Veliko sem razmišljala
in morda bi morala sprejeti poliamorijo.
Ne morem delati več stvari hkrati.
- Kaj? - Ena mi zadostuje.
Res?
- O bog. - Previdno, gospa.
Tja pojdi.
Sta videla bežati žensko?
- Ne. - Tja je šla.
- Hvala. Greva. - Ja, ja, ja.
Vso srečo.
Pojdiva.
Joan.
Velik romantik si.
Lahko jo vtihotapiva v eno od opuščenih večnosti.
Ne v rasistično, ampak tam boš varna.
- Tja ne pogledajo. - Kam je šel?
- Kdo? - Kje je Larry?
O bog. Vedela sem. Vedela sem.
Kje je?
Naporno je tam, kajne?
Intenzivno.
Ja.
Vem, kje bi se lahko sprostila.
Nehaj, Marge. Poznaš pravila.
Samo pomagati ji hočem.
Zdaj vem, kaj hočem.
Lahko ti pokažem svojo večnost. Takoj za vogalom je.
Slišala si jo.
Ljubši mi je bil prejšnji natakar.
Pijača bi ti prav prišla.
Ja.
Nisi odšel.
Ne.
Pesek resnično povsod zaide.
Ja. Izkazalo se je, da je mraz samo mraz.
- Zaradi tebe? - Ja. Ubežnica sem.
Kam boš šla?
Poznam kraj.
Morda je nevarno.
Kdaj greva?
Podobno je Oakdalu.
Popolno je.
Prevedla Lidija P. Černi