Вибачте, це моє нагадування випити ліки.
Це не працює.
Добре.
ШКОЛА РОЗБИТИХ СЕРДЕЦЬ
Іще один рік, іще один проклятущий шкільний табір.
Ми готові?
Ні. Мене всі ненавидять. Знову.
Ам, ніхто ніколи не пам'ятає, що сталося.
Радієш табору, Ямопіхво?
Боїшся померти на самоті, Сцяний пальцю?
Скажи, що ти це взяла.
Усе, що в нас є, отут.
Збіса фантастично.
Шкільний табір — ідеальний шанс
з'ясувати, хто з цих вишкребків Пташиний псих.
А ще ідеальний шанс надертися до відключки в кущах.
Полуничний лікер?
Май самоповагу, синку.
У Гарпер буде бухло, так?
-Це твій новий хлопець? -Бувай, Джетте.
Він знає, що ти сумуєш, коли довго обходишся без мамціного молочка?
Я попрощався, Джетте.
-Привіт. -Привіт.
То вони тепер типу всерйоз разом.
Боже мій.
Знаєш що? От і молодці.
Що? Мені байдуже. От і молодці.
Звісно.
Мені взагалі не потрібен чоловік. Я нарешті замінила свій вібратор.
Акціо-оргазм!
Чому він був у тебе в кишені?
Крім того, Ролінґ непопулярна.
Тому я бажаю Малакаю всього найкращого у цій новій фазі.
Це не фаза.
Байдуже, я ловлю більшу рибу.
Чи я маю сказати про більші ліжка?
Оце так запал.
Малакаю ж гірше. І мені начхати.
-Схоже, що не начхати. -Ні. Начхати.
Мені начхати.
Ні-ні-ні!
Мені начхати.
Вона досі носить вібратор.
Намахана!
-Останні сумки в автобус. Ворушіться. -Я це візьму.
Привіт, Ровене.
Просто хотіла сказати, що щиро рада за вас.
-Добре. Дякую. -Ага.
Як хтось, хто дуже-дуже добре знає Малакая,
я знаю, коли він щасливий, і з тобою він здається дуже щасливим.
Знаю, ти, імовірно, втаємничений у нашу довгу й дуже сексуальну історію,
але тобі взагалі нічого хвилюватися.
Добре?
Приємного табору.
Добре, час для новин про опитування щодо виборів.
Амері Вадіа та її партія шаленців
зараз впали в опитуваннях через її нещодавній провал.
А вона таки заїлася на мене.
Це просто пропаганда пуританства.
Також Саша тепер опинилася за Павуком, який нині лідирує.
Кінчаї!
Відсмокчи.
Бачу, ти купуєш голоси.
Секс продає.
Гаразд, люди, не забуваймо, що секс має бути безпечним в шкільному таборі.
Ми ж не хочемо нового спалаху віспи мавп, так?
Нового?
Отож, скажи мені, відколи лесбійкам потрібні презервативи?
Відтоді як я почала трахати твого тата.
Перевір, з ким трахаєшся, бо в мене немає тата.
Це багато пояснює.
Ви з них робитимете надувних тваринок?
Ні, членоголовий.
Я бісексуальна. Хоч це й не твоя справа.
Бісексуальна.
Боже, чи лишився хоч хтось гетеро?
Відвали, Павуче.
Ні-ні! Без образ, друзі. Без образ.
То ви тепер типу разом?
Так і є.
Сексі.
Амері, певно, спустошена.
Це збіса грубо.
Татку!
Що? Від неї хлопець пішов до чувака.
-Це пікантно. -Ігноруй їх, мала.
Усе гаразд.
Не припиниш? Це справді боляче.
Ні, не роби цього. Це справжня загроза безпеці.
Погнали, шкільний табір!
Гаразд, щоб уникнути звичного божевілля, ми вирішили обрати вам хижі.
-Їх небагато. -Хлопцям дістаються найкращі!
Бачите, вони вже вивчили найцінніший урок у буші.
Вищі хижаки мають забезпечити собі найвигіднішу територію.
ТАБІР ШЛЯХ НАЗАД
Поставте мене!
Відпустіть!
Де ти будеш спати?
Там, де ти. Що очевидно.
Агов, ану, пішли.
Отаким… Отаким і має бути табір.
Учні бруднять свої руки,
борються з варанами.
Це виживання найсильнішого.
Вудсі просила нас завдяки цьому табору об'єднати учнів.
-Ми маємо стати прикладом. -Ага.
Саме так.
Трясця тобі!
Нащо ми використали пакувальну стрічку?
Ховайте бухло.
Дівчата, усе пристойно?
Ні!
…998, 999, 1000, 1001…
Привіт, міс.
Не хочу знати.
На даху шостої хижі мертвий опосум,
мені треба їх розселити.
-До вас тут приєднається Зоі. -Що? Але Зоі пас…
…ує нам як нова подруга по хижі. Вітаємо й ласкаво просимо.
На твоєму місці я б дуже старалася, щоб Зоі почувалася бажаною,
бо такого я очікую від шкільного капітана.
Не хвилюйтеся. Я теж не хочу тут бути.
Можу уявити, які розпусні речі ви плануєте тут робити.
Просто звична табірна оргія. Правда, Ам?
Ти б мене цим не здивувала.
Та ясно. Ти вважаєш себе кращою, ніж ми.
Я не вважаю себе кращою. Я вас жалію.
Бігати навколо, принижуючись,
витрачати свою розумову енергію на гонитву за членом,
у той час як я самостверджуюсь і контролюю свій розум і тіло.
Шістдесят дев'ять днів, сучко!
Відколи відростила лобок?
Від будь-якого сексуального акту, який затьмарює судження.
Шістдесят дев'ять? Круто.
Бачиш, тобі насправді погано.
Ти тільки й можеш, що розповсюджувати хворобу навколо.
Ти знаєш, скільки шкоди наробила?
Створивши ту мапу, перетворивши нашу школу на одержимий сексом горрор,
де святкують те, зі скількома людьми можуть трахнутися,
і обговорюють це на сексуальній освіті.
Занотовано. Я огидний сексодемон.
Сором мені тощо.
Однак чудова розмова. Ночувати з тобою мрія.
Але можеш позависати 15 хвилин назовні, поки ми тут дещо обговоримо?
Ні, я маю розпакуватися.
Я насправді відчуваю, що наближається раптовий сексонапад.
-Тобі краще вийти для власної безпеки. -Ні.
Добре.
Добре, трясця. Що тут у нас?
Пташиний псих, вона має очолити список.
Вона одна з моїх ключових підозрюваних, але є багато інших гравців.
Добре, хіба ти не виключила Сашу й усіх кінчаїв?
Теоретично. Але завжди є імовірність помилки.
Іде запис.
То це й далі може бути будь-хто?
По суті, так.
Добре, тоді почнімо з початку.
Нагадайте, чому ми не вважаємо, що це Павук?
Бо він патологічно боїться птахів.
Агов, я намащу тебе.
Та пішло воно.
Божечки.
Що там на Порнхабі?
Та годі.
Я?
В автоматі продають «Фанту».
З нею все буде добре.
Мені справді жарко. Піду пірну в озеро.
Квінні, ти йдеш?
Квінні?
Ні, дякую.
Усе гаразд!
Хочеш «Фанти», Б'янко?
Пий! Пий!
Та замовкніть!
-Прокидайся! -Тут так гаряче!
-Ні, це бридко! -Чекай, я…
Ніколи в житті…
Секс батьків не був мною бачений ніколи в житті.
Сексі! Її мама сексі.
Я майже впевнена, що вони робили наїзницю задом.
-Сексімама. -Сексі.
-Вибачайте. -Моя черга. Мовчіть. Моя черга.
Я ніколи в житті… не робила мінет.
Лизь Лизь 9000.
Ровене!
Ніколи в житті не було аналу.
Боже мій!
Трясця!
Ні. Моя черга.
Гаразд.
Ніколи не було сексу з тим,
у кого закохана.
-Боже мій. -Якого хріна, Міссі?
Це прикро.
-Умієш псувати настрій. -Це точно.
Ми обидві.
Ніколи не била учнів,
але можу почати сьогодні.
Вечірці кінець!
Що це таке?
Зволожувач. Чув про таке?
Звісно, не чув. Обличчя-пармезан.
Спробуй.
-Не так. -Добре, а як тоді?
Боже.
Пахне квітковим сім'ям.
Це паскудство.
Агов, ти в нормі?
Просто поспімо.
Чекай.
Що ти робиш?
Даю тобі те, чого ти хочеш.
Чого ти хочеш?
Просто…
Просто поспімо.
Що ти робиш?
Нічого.
Просто порпаюся у своїй сумці.
Твоя сумка нагорі.
О боже. Я просто переплутала, ясно?
Ти не моя мама.
Що? Та пішла ти.
ТАБІР ШЛЯХ НАЗАД ЗАСНОВАНО 1947 РОКУ
Гаразд, люди, сідайте.
Розсаджуйтеся.
Переконайтеся, що простору вистачить для ваших чакр.
Де це?
Я не можу знайти свій телефон.
-Ти лишила його в хижі? -Я шукала скрізь.
Отож, сьогоднішня медитація під проводом про зв'язок вас із вищими вами.
Я хочу тиші.
Я хочу спокою.
-Я хочу… -Прилад під'єднано.
Хто вас образив, міс?
Перепрошую за це. Добре.
Гаразд, заплющмо наші очі.
Заплющуйте очі. Давайте.
Даррене, заплющ очі. Гаразд.
Добре. Так. Чудово.
Отже, думаймо про це як про засіб для очищення смаку.
Спосіб оновити семестр.
Глибокий вдих.
Затримайте повітря на три секунди й видихніть.
Я хочу, щоб ви уявили пляж,
хвилі ніжно пестять берег.
Тепер зосередьтеся на ваших стопах,
які тонуть у піску.
Вода торкається ваших пальців ніг.
Тепер подивіться на блакитні води
і відчуйте, як бриз овіває ваші щоки.
Прилад від'єднано.
Під'єднано новий прилад.
Нагадайте, чому ми не вважаємо, що це Павук?
Бо він патологічно боїться птахів.
Це називається орнітофобія.
Вимкніть це.
То хто ще?
-Як щодо Мурахи? -Спенсере!
Мураха надто дурний, щоб прокрутити таке.
-Спенсере, можна мені колонку? -Трясця.
-Ровен? -Фермер шукає чоловіка?
Це позбавлено сенсу. Ми знайшли мертву пташку в його перший день.
-Це сталося. -Павук!
Саша прагне капітанства, і вона збіса відчайдушна.
-Ідеться про ваших друзів. -Вимкніть це!
А Міссі робить те, що їй накаже Саша.
-Що за чорт? -Спенсере, годі.
Це може бути Малакай?
-Спенсере, годі! -Ти про хлопця, який мене ґазлайтив,
щоб я подумала, що хочу відкритих стосунків,
поки намагався вирішити, чи йому до вподоби хлопці?
Хтозна, на що він здатен.
-Класична Амері. -Так, але це не…
Спенсере!
Годі!
…1400 годин, а ти була на сходовій клітці годину…
Це моя колонка…
А тепер… годі цього
хворобливого пліткарства.
Ми робитимемо те,
заради чого приїхали.
Ми підемо в буш.
Нам зараз час робити свічки…
Не лізь, Джоджо. Ти мала свій шанс.
Усі за мною.
Хто останній, той смердючка.
Ходімо, кінчаї.
Ти справді думаєш, що я таке робив?
Малакаю…
-Щиро дякую. -Дякую, Амері.
Що щойно сталося?
Думаю, ми свідки чергової атаки…
Пташиного психа.
І думаю, я знаю, хто це.
Агов, міс, ми ще не прийшли?
Просто йдіть на звук мого голосу.
Тут стільки комах.
Щиро дякуємо, Амері.
Так. Щиро дякуємо, Амері.
Але чому Зоі?
Вона навіщось вставала минулої ночі.
Вона могла підкласти мертвого опосума, щоб оселитися з нами.
Ти знаєш, що я просто базікала.
Я не вважаю тебе дурним.
-Мурахо? -Ага, байдуже. Усе гаразд.
Просто думав, що ми типу друзі.
Так і є.
Агов! Спиняємося.
Не піддивлятися.
То хто мені скаже, для чого ця активність?
Є ідеї?
Ідеться про командну роботу.
Тепер, щоб повернутися до табору,
вибратися звідси живими,
ви маєте працювати, як команда.
Ти певен щодо цього?
Цілком. Ми так робили відтоді, як я навчався в школі Гартлі.
Отож, це обряд посвяти.
Усе буде гаразд, міс.
Та годі, ходімо. Залишімо це їм.
Я маю справді погане передчуття щодо цього.
Не підглядати.
Не підглядати!
-Хто не сховався… -Я не винна.
-Я не винна? -О боже…
-Хто не сховався… -Я не винен!
Він віддаляється.
Чекайте, він сказав «я не винен»?
Це не гра.
Що нам робити?
Він лишив нас у буші.
Гаразд.
Отож, у нас шість пляшок води, дев'ять тампонів, бальзам для губ,
заспокійливий… спінер,
запальничка, і якщо її потерти, дівуля на ній лишається без бікіні.
-Крутяк. -Батончики з мюслі та…
Ну, хоч хтось добре провів час учора.
Це була ти?
-Зіпсуй їй настрій. -Замовкни!
Нам потрібні докази, або це дурня.
Я виб'ю докази кулаками.
У голові звучало крутіше.
Ми маємо грати розумно.
Коли вона сьогодні засне, перевіримо її кишені.
-Добре, нам треба організуватися. -Спокійно.
Я б хотіла викликатися бути лідеркою.
-Мрій. -У тебе краща ідея?
Так і є. Дякую, любителько ділдо.
Хто голосує за те, щоб прив'язати Амері до дерева та піти за мною в табір?
Ну, а хто хоче йти за Сашою і мною?
У мене шикарне відчуття напрямку.
А Саша потай привезла сумку солодощів.
-Я просила не казати. -Вибач.
Або руки вгору, якщо хочете йти за мною.
-Гарна спроба. -Чудово. Вирішено.
Амері відстій, а ми йдемо сюди.
-Я казав, їй не можна вірити. -Чоловіки попереду.
Що?
Це неправильний напрямок, люди.
-Що ти робиш? -Люди!
Можна мені назад мою запальничку?
Гаразд, люди, просто відпочиньмо тут.
Трохи підзаправмося.
Мурахо, дай кілька батончиків.
А, ти про це.
Серйозно, чуваче? Та що з тобою?
Що? У мене голова паморочиться, якщо не їм щопівгодини.
Ну, це не він винен, що ми загубилися.
Паскудно, що я тут без телефону.
Котра година? Скоро стемніє?
Судячи з тіней, думаю, близько 15.00.
Мама записала нас із братом у скаути.
Коли?
«Мама записала нас із братом у скаути».
Нам потрібна пауза.
Ні, ми маємо іти далі.
Зоі, мої ноги болять.
Я втомлена, і в мене немає мого елайнера,
тож у мене будуть хиткі й попсовані зуби.
Трясця, вибач, мала.
Мені потрібна пауза.
Що ж,
кого з нас з'їдять першим?
Найбезпечніше нам лишатися на місці.
Чекати, нас знайдуть.
Це не зовсім так.
Найбезпечніше — спуститися зі схилу,
знайти джерело води, яке приведе нас до сільгосп…
Кінчаї…
-Влаштуймося тут. -Добре, круто.
СГ-шники, ми будемо тут.
-СГ-шники? -СГ-шники, ми будемо тут.
Пуритани, ми сядемо вище.
Влаштуємося щоб що?
Агов.
Агов, можемо підбити підсумки?
Щодо чого?
Щодо, знаєш, двох'ярусного ліжка вчора.
На двох'ярусному ліжку нічого не сталося.
-Ми були п'яні. Це було неправильно. -Чому…
Чому маю відчуття, що ти от-от вибухнеш?
Я не хочу про це говорити.
Боже мій. Я не розумію.
Ти весь цей час хотів, щоб ми просунулися вперед,
а в мить, коли я намагаюся, ти мене женеш.
Жену тебе?
Як, думаєш, я почуваюся, коли знаю, що це з жалощів до мене?
Даррене.
Даррене, мені тебе не шкода. Я тебе кохаю.
Можемо поговорити про це дві сек…
А якщо вони отруйні?
-Я так не думаю. -Вони нагадують веселощі.
Ага.
Думаємо, що вони чарівні?
Вони чарівні. Повірте мені.
Гаразд, то ми їх не їстимемо, так?
Чекайте, що?
Ох, ні!
Дурня!
-Не можу повірити, що ти це з'їв. -Це так небезпечно.
Я піду приведу їх. Їх немає вже кілька годин.
Ти це чуєш?
Це звук миру й тиші.
Так. Добре. Даси мені ключі від машини?
Знаєш, у цьому проблема з молодим поколінням.
За першої ознаки біди,
коли щось для них надто складно,
ми відчуваємо, що маємо втрутитися і врятувати їх.
Абсолютно незгодна.
Коли я був підлітком і страждав через свої емоції,
тато віз мене в ліс Беланґло,
висаджував мене
та змушував знайти шлях додому.
Так. Це той ліс, де Айван Мілат закопував своїх жертв?
-Саме той. -Так, чудове батьківство.
Це творило дива.
Ще одна година, і ми їдемо шукати їх.
Сосисочку?
Мурахо, хай там що, але не блюй.
-Він би помер, якби вони були отруйні. -Я в нормі.
Справді?
-Бачиш? -Може, це нормальні гриби.
Добре, потрібен вогонь, щоб їх приготувати.
-Це наша єдина їжа. -Ні.
Кінчаї розвели вогонь, і ми ним не ділитимемося.
Розведете власне вогнище своїми пуками?
Добре. Ну, СГ-шники знайшли гриби,
то знайдеш власну їжу, свинюко?
Може, так і зроблю.
Я ж сказав, що не відчуваю нічого, пане Дерево.
Агов.
Пане Дерево?
Мені не вистачить грошей на оренду.
Це працює.
Може, ти приймеш маленький цілунок?
Стій!
Ні!
О ні!
-Паскудно, Павуче! -Трясця!
Боже мій. Мураха ж під кайфом.
Мураха точно під кайфом.
А що нам ще лишається?
-Точно. -Що я казав?
Геть з дороги.
Боже мій!
Ні!
Це ідеально.
Ми тверезі виступимо проти Зоі й змусимо її зізнатися.
Чудовий план.
-Усе зі мною буде добре. -Ага.
Як ти почуваєшся?
Знаєш, як людина, яка не їла гриби.
Може, вони не працюють.
Ти це чуєш?
Ви чуєте цю цикаду?
Ви чуєте музику?
Я чую музику.
Я казав вам! Пан Дерево довбаний діджей.
Я це чую.
Саме так!
Агов, погляньте.
Це чудово.
Амері щойно зникла.
Ходімо.
Це чудово!
Ласкаво прошу до раю, мої маленькі індички з бушу.
Бачиш щось?
Розслабся. Усе з ними буде добре.
Павук і хлопці знають, що роблять.
Уже майже стемніло.
Увесь мій клас зник, а ти кажеш мені розслабитися?
Просто видихни.
Ні. Я викликаю рятувальників на пошуки.
Не мала дозволяти тобі те завдання.
Завдання мало перевірити їх.
Ні, завдання було лайняним.
Імовірно, вони десь там загублені й налякані.
Відсутній зв'язок.
Я мандрував багато років багатьма галактиками…
Переслідуй мене, пане Дерево.
Іди, злови мене.
Ти додаєш молоко в чай?
Додаєш?
Мені більше не подобається цей табір.
Випий чаю, мала дівчинко.
Випий його!
Тут усе несправжнє, нічого не має значення. Усі ми порох!
Усі ми порох!
Агов.
-Привіт. -Ходімо зі мною.
Тримай.
Чудовий напій.
Рада, що ти так вважаєш.
Спробуй тортик з бруду.
Ні. Імовірно, не можна починати з десерту.
Виплюнь.
Дякую.
Знаєш, це справді розумно, Квінні.
Ти дуже розумна.
Іноді я не вважаю себе дуже розумною.
Думаю, ти розумна, Зоі.
-Справді? -Ага.
Чесно?
Я навіть думала, що така розумна людина, як ти,
може думати про те божевільне лайно, яке відбувається у школі.
Так, не доганяю.
Знаєш, про те, хто висловлює всі ті почуття у школі.
Почуття?
Я знаю, що ти робиш.
Ти вважаєш мене Пташиним психом!
-Я не Пташиний псих! -Ні, ти псих!
Ти руйнуєш моє життя, бо вважаєш мене сексогобліном,
і ти вкрала телефон Квінні й запустила запис.
Це була не я!
Тоді чому ти порпалася вночі, як підлий стрьомний Пташиний псих?
Бо я блудила руками.
Що?
Знаєте, волого фантазувала.
Раділа сама з собою.
Знаєте, пестилася.
Торкалася і м'яла.
Читала клітературу. Давала собі солоденьке.
-Я люблю солоденьке. -І я.
Я не розумію.
Я мастурбувала, ясно?
Це все через оте «ніколи в житті».
Воно залізло мені в голову.
Я тобі не вірю.
Ні? Тоді чому в мене це?
Що за чорт? Це мій вібратор?
Я вкрала його, як мала підла щуриха, якою я і є.
Так негігієнічно.
О боже.
Отож, думаю, ми помилилися.
Так, імовірно, я надто натиснула на неї.
Мені типу погано.
Знову до початку.
Дерево?
Чому ти пішов за мною, стрьомний?
Просто… не хотів, щоб ти була сама.
Ну, може, я хотіла побути сама.
Це правда?
Можливо.
Тоді скажи мені піти, і я піду.
Давай.
Скажи.
Чекай.
Дай мені.
Я хочу.
Зроби це.
Чекай, що ти сказав?
Я нічого не казав.
Зроби це ще раз.
Що?
Що зробити?
Я відданий чипсам.
Це божевілля.
Що, піхво?
Допоможеш мені роздягнутися?
Це ти, Амері?
Ти оце зараз серйозно?
Що? Амері, чекай.
Ти повернулася!
-Що? -Іди сюди.
Іди сюди.
Де Ровен?
Ходи. Сідай поруч.
Думаю, це може бути поганою ідеєю.
Думаю, це чудова ідея.
Проспися, Малакаю.
Ти проспися.
Знаю, це важко, але якщо ми хочемо мати стосунки,
маємо навчитися розмовляти одне з одним.
Особливо про складні речі.
Просто ця гра, у яку ми грали минулої ночі,
мене напружила.
Важко уявити, що ти робив усі ті речі.
Сексуальні речі.
Гадаю, це заздрощі.
Типу, чому з ними, а не зі мною?
Я хочу знайти спосіб, який підійде нам обом.
-Не хочу, щоб тобі було незручно. -Ні, Даррене, це…
Це неможливо.
Тільки з тобою мені було зручно.
Ти даєш мені бути собою.
Ти — моя споріднена душа, Даррене.
А ти — моя.
Хочу, щоб ти був головним.
Скажи мені, чого хочеш.
Хочу бачити, як ти торкаєшся себе.
Хочу твій оргазм.
Хочу твій оргазм для мене.
Я кохаю тебе.
Я так тебе кохаю.
Це мій будильник.
Мій телефон.
Ні.
Трясця.
Дякую.
Слухай.
Мені шкода, що я призвела до всієї цієї ситуації.
Я була скотиною. Ти на таке не заслуговуєш.
Я не знаю, що зі мною не так.
Я просто й далі роблю ці паскудні речі,
а найхріновіше,
що я справді щиро намагаюся бути кращою людиною.
Однак,
чого б це не коштувало,
я заберуся з дороги, він хоче бути з тобою,
і між вами, схоже, є справжній зв'язок.
Не певен щодо цього.
Може, я просто був у правильний час у правильному місці.
Ми всі можемо бути кращими,
якщо справді цього хочемо.
Я справді дуже цього хочу.
Найкращий сон у житті.
І в мене.
Нас іще не врятували?
ТРЕКЕР ЦЕЛІБАТУ 70 ДНІВ
СКИНУТИ
0 ДНІВ
Тобі було нормально минулої ночі?
Так.
А тобі?
Люди, ви ніби пожовані.
Чекайте, де Квінні?
Я її не бачу.
Де Квінні?
-Квінні! -Квінні!
Може, вона повернулася назад?
Квінні!
Люди! Ми її знайшли!
-Боже мій! -Квінні.
Що сталося?
Мене вкусила змія.
Імовірно, східна коричнева.
-Що? -Може, мені лишилося пів години.
Боже мій.
Допоможіть!
Дайте їй договорити!
Якщо ви панікуватимете, я запанікую.
Це означає, що отрута швидше потрапить до моїх лімфовузлів.
Ви маєте зберігати спокій.
Ви — мій єдиний шанс вижити.
Я маю зосередитися на диханні.
Дуже повільному.
Трясця! Трясця, люди.
-Це погано. -Павуче, не зараз.
-У вас іще є пов'язки на очі? -Так.
Перев'яжи їй коліно. Ти теж.
Міссі, уявляєш, як вивести нас звідси?
Струмок. Він тече вниз схилом до табору.
Добре, чудово. Усі, підіймайте її.
Добре, на три.
Дивися на мене.
-Раз, два, три. -Обережно.
Тримайте її рівно.
Тримайте рівно.
Стежте за ногою.
Мій телефон.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк ру.