STŘEDNÍ ŠKOLA HARTLEY
Rouene!
ŠKOLA ZLOMENÝCH SRDCÍ
Tak kdy uvidím ten tvůj film? Co? Je hotovej, ne?
Jo, je, jenom, eh je docela dost osobní.
Óh, všechny dobrý filmy jsou osobní!
Jo.
Eh. Dík.
Trochu se bojim, co si o něm budeš myslet.
Bude se mi moc líbit.
Hárpr!
Jo?
Čau, jak to dopadlo?
Óh. Nikomu se to nepodaří napoprvé, takže se tím…
Ale já to dala.
Óh, tak ty máš řidičák! No to je pecka, parádní!
Myslela jsem, že to nedám, ale ani jednou jsem nenajela na obrubník!
Skvělé! Óh, jsem na tebe pyšná. To bys nevěřila.
No, tak ém…
Výborně. Hm.
Děkuju.
Čau, Hárpr.
Čus.
-Proč? No tak! Dělej. -Dobrej pokec.
Promiň, éh, Rouen a Emerí?
Já to nechci řešit, Melekáji.
Co jako?
Žárlivýho bejvalýho. Emerí toho teď měla dost.
O to nejde, jde o…
Jde o Rouena.
Takžeee k němu takyy furt něco cejtíš?
Ne… Hele, on… včera udělal něco fakt divnýho. Asi o tom chci Emerí říct.
Ty máš radar na to, když začne bejt šťastná a chceš jí to posrat?
-Ale… Nechci, jen… -Tak proč ji nemůžeš nechat bejt?
Protože ji miluju, jasný, já…
Sakra.
Nevim, o co jde, ale Emerí je na tom… teď fakt dobře. Tak jí nekaž ples, prosím.
Hele, byl bys radši škorpión nebo co bys sis vybral za znamení?
Takže… jak se to teda vypíná? Studená sprcha? Myslíš na mrtvý štěňátka? Hm.
To nejde jen tak… vypnout. Jo, jde… o trpělivost. Máš se co učit.
Tak jo, zlatíčka. Sedmdesát procent těch, co maj na plese sex toho litujou.
Naše mise? Říct jim to.
Hm. Říct jim to.
Jo. Jestli přesvědčíme jednoho člověka, aby se nerozhodl špatně, tak to bude stát
za to. Šestnáct dní.
-Hajzlové. -Óh!
Čtyřicet šest dní.
Ty jo.
Jo.
Šedesát sedm dní.
Ou… Ém… Hehe. E ém…
Ém. Padesát tři, he.
…Minut.
Ém, ale no tak… Bere za to odpovědnost. Jo.
Co to má sakra bejt…?
-Bože. -Odpusťte, odpusťte. Pardon.
-Emerí! Mý kartičky! -Vim, že jsou rozchody
těžký, ale co to kurva je?
Přišlo jsem o Keše. Protože neovládám svý touhy. Ale… třeba když se budu hodně
snažit se k sobě můžem vrátit a všechno bude v pohodě.
Ne. Ne, ne, ne, ne, ne, to není vono, musíš se sebrat, Derene.
Emerí, já už pro to ale něco dělám.
Ech… Íí.
-Ne. Ne. Přestaň tady luskat! Já… -Emerí!
Nevím, co jinýho dělat.
Ahoj, Emerí.
První den jako školní předseda a už se flákáš. To nevypadá dobře.
Co tu děláš?
Myslim, že Ptačí Magor chystá další bombu.
Ředitelka Vůdsová mě neprávem vyhodila. A proto, se dnes večer na plese pořádně
ozveme. Znovu. Probudíme ve studentech pravdu, ať pochopí, že to sluníčkářství
nikam nevede. Dnes večer bude revoluce. Věřte plánu.
Nemůžeš odletět zítra. Že ne?
No, éh máma nastupuje do práce. V pondělí.
Vážně?
Jo. A mně loučení nikdy moc… nešlo.
Jen si myslím, že by to tvé kamarády mohlo mrzet.
Jo. Ale já nevim, občas je lepší nechat věci nevyřčený.
Kvůli nevyřčeným věcem přišlo na svět spoustu neštěstí.
Hm.
Sice se s tebou nerada loučím Melekáji Mičle, ale taky mám z tebe radost, máš
celý svět na dlani, takže běž, běž, běž.
Běž.
Jo. Děkuju vám.
Viděla to Emerí?
Eh, ne, je to… tak hrozně hektický a chtěla jsem to první ukázat tobě.
Tohle není jeho běžnej styl.
Jak to myslíš?
Všechny ostatní útoky měly nějaký morální podtext. Tohle je krutý. Kdo by na ni moh
bejt tak naštvanej?
Tohle je tvoje šance to zjistit.
V poho. Che…
Jo, je to na nic, že jsem ty volby nevyhrála, ale… Lepší než poblejt stůl v
jídelně. Ahoj…
-Čau. -Čau.
Ém… Éh… je všechno dobrý?
Vlastně jo. Je mi… fakt… dobře.
Em…
Čau, vole.
S LÁSKOU MALAKAI
Jak se k němu ta fotka dostala?
Spíš se vyfotila sama.
-Jo a porušila pravidlo: nefoť si obličej. -Musela ji poslat někomu
s kým měla romantickej vztah.
Jo, takže Melekáj?
Nebo Rouen. Ale s Melekájem spala na schodišti, když jsme našli mrtvýho ptáka a
Rouenův rukopis se neshoduje s tím, co jsme našli ve skříňce.
To nejsou Rouenovy emoce. To jsou Melekájovy.
Ne, nejsou, protože vyhrabala Melekájův papír a-
Ne, ne, ne. Já… viděla jsem Melekáje, jak ten papír odkopnul, protože nechtěl, aby
to někdo viděl.
Tak jo, tak jo. Takže. Tohle je Melekájův pocit. A je to jeho rukopis a neshoduje se
se vzkazem, kterej jsme našli u Emerí. To znamená, že nemáme rukopis člověka,
kterýmu tu fotku Emerí rozhodně mohla poslat.
Rouen.
Jede pozdě.
Ona přijede.
Tobě nepřijde trapný jí dávat tu kytku?
Je to romantický.
Spíš hloupý.
To říkáš teď. Jednou to taky pro holku uděláš.
Neudělám.
Hele, je to jen holka.
Není to jenom holka. Je to, je to…
Sluší ti to.
Tobě taky.
Pro tebe.
-Óh. Díky. -Jo.
Kdes sehnala auto?
Je půjčený od Rodžra.
Tak jedem?
Jedem.
Ta jo, che.
Říznul jsem to flaškou Malibu, co jsem šlohnul mámě.
Já řídim, kámo.
Oh, to nevadí. Dojdu ti pro něco nealko.
Dobře.
Slečno. Měla jste pravdu.
A s čím?
Chlapi jsou kokoti.
Uó, to jsem nikdy neřekla.
Ne takhle naplno.
Počkej. Tohle si odnášíš z mých hodin, Mizy?
Tak to mě moc mrzí.
Neříkejte, že mi dáte přednášku, že jsou i hodný, že ne?
Ne, ne. To jsem nechtěla. Jen nechci, aby ses v tomhle věku tak cítila… Všichni
nejsou schopni se změnit, ale když začneš věřit, že toho není schopný nikdo…
Nebojte se.
Óh, Mizy! Nezapomeň, tvoje tělo je chrám… Ne ňákej holubník.
Proto tě máma nemá ráda. Panebože! No tak. Ahoj. Jenom jsem chtěla říct: Udělejte si
vzpomínku, které nebudete litovat.
Óh, to je moc…
-Óh, to bylo milý. -Och…
-Íh. -Děkuju.
Jo.
Smím prosit, slečno?
No? Moc ráda, pane.
Óch…
Udělej si vzpomínku, které nebudeš litovat.
Óch…
Udělej si vzpomínku, které nebudeš litovat.
Říkám si, jestli ti to předávkování trávou neusmažilo mozek.
Hárpr nepije, nepamatuju si, kterej drink jsem neříznul.
Éh, jo, to je silný. Chm.
Sakra! Kterej to byl?
Ježiši, Ente, tak už ji pozvi na rande.
Je to tak okatý?
Ta šperkovnice? No tak.
Myslíš, že se jí líbim?
Líbí se Hárpr něco?
Při každý myšlence na ni přijdu tak o deset životů.
Tak jí to řekni.
Ne, nemůžu. Chm.
Myslím to vážně. Vždyť nemáš co ztratit.
No, třeba důstojnost.
Ne, ne, ne. To nebyla otázka.
Au, au, au, au, Ježiši!
Jdeš tam.
-Ne, to teda nejdu. -To teda jo! Už jsi na tý škole tak
padesát let, a ještě jsi nikdy nebyl na plese. Chci jednu jedinou
fotku. Jednu fotku tebe v obleku.
Já ale nemůžu, jasný? Nemůžu nemůžu vidět Derena.
Není to fér. Já… já, já, bych udělal: cokoliv.
Proč musí jít o jedinou jedinou věc, kterou… kterou na sobě nemůžu změnit?
No, Dagí. Všichni chodí po tomhle světe s hovnem v gatích.
Ech… Ježiš, babi.
Opravdu. Každej má něco. Ty a Deren jste žili ve vašem vlastním románku… Teď jste
se dostali k realitě. K tekutému středu. K problémům. Vztah není procházka růžovým
sadem. Jde o to, jestli víš, zač jsi ochotnej bojovat.
Já nevim, prostě…
Přijde mi, že někdo…bude vždycky něco obětovat, kdyby se mnou chodil.
Je mnoho způsobů, jak někoho milovat. Jak s někým být. Nemusíš hrát podle pravidel
ostatních. A upřímně? To stejně nikdy nebyl tvůj styl.
Počkej… Zpomal na chvíli.
Dík. Pořád… nechápu, proč nejedem rovnou na ples, kde ho odhalíme.
Nemáme dostatek důkazů. Musíme bejt opatrný. Emerí s Rouenem chodí. Nechci ji
zničit život bez důkazů. Jedem.
Vlastně to je docela hustý.
-Jooo! Nat buš! -Uuu! Nat buš! Jdeme, jdeme!
Jdem na nat buš! Bude nat buš. Umíš nat buš… Jo!
Ou.
Nat buš!
Óh, Nat buš!
Jóó!
Nat Buš!
Che… Chceš tančit?
Jo.
Co děláš?
Hárpr…
Podělal jsem to.
A co?
V pololetí jsi mi řekla, ať se skamarádim s holkou. To jsem udělal. Je to skvělý. Je
totiž hrozně kůl… Znám ji…
Posral jsem to.
Jak si to posral?
Jsem se…
… zabouch.
Ente, em… promiň, ale--
-bylo to hloupý.
Chtěl jsem bejt tvůj kámoš.
Ém…
A… a jsem.
Tvůj kámoš. Jsme kámoši, jo?
Hej, hej.
To neva.
Kdybys mi první den na Hártlyjský řekla, že tu budume tančit, tak bych ti nevěřil.
Jo.
Já taky ne.
Chceš pití?
Jo. Dík.
Vlastně… musím jít chcát. Éh, čůrat. Promiň. Musím jít na hajzl. Na záchod. Ty
jo, docela nám tu kazim hezkou chvilku. Promiň. Dobře. Čau.
Jo, trochu jo. Vrátim se.
Pojď. Jdeme.
Deš?
Máte sebou přilby, kluci?
Hodný.
A na co… přesně jsou?
Jedinej způsob, jak přežít dnešní dobu, je vzpoura… Být bojovníky… Znovu. Protože
-se schyluje k revoluci. Cítíte to? -Přesně.
-To ani ne. -Jo.
Řek' jsem, cítíte to?
-Jo! -Ano, ano, pane.
Protože tenhle korektní svět…
Brousí si na vás zuby, kluci. Viděl jsem to už u otce. Viděl jsem svého otce, svého
hrdinu, jak prosí, škemrá, dělá kompromisy a pak se omlouvá, a za co? Hm?
Za řadu obvinění: od bandy žárlivých zaměstnanců, kteří ho chtěli potopit.
Myslel jsem, že to byl jen vtip.
Cože?
Dostal padáka kvůli jednomu vtipu.
Jo… a začlo se to hromadit.
Kvůli tomu vtipu?
Ne, kvůli dalším kravinám. A byly to lži… A neprošlo by to: ani náhodou u
soudu… Protože Alex z účetního: cítil šikanu? Nebo Emily z personálního, řekla,
že jí táta moc dlouho objímal?
Tohle je teď pro chlapy… realita… Ne? Chlapi každej den musí chodit po špičkách.
Možná byl váš táta jen debil.
Vzchop se.
Buď jsi se mnou…
…nebo proti mně.
Co si vybereš?
Pff!
Hele na nás!
Ách. Vtipný, jak to skončilo, co?
Jak to myslíš?
Noo, Kviný tu není, Deren je s puritánkama. Já jsem šla na ples
s Rouenem místo Melekáje… Je šílený, jak se věci mění.
Ale mění… se k lepšímu, viď? Chceš bejt na plese s Rouenem?
Jo, rozhodně. Ale… představovala jsem si, že tu budu s Melekájem.
A je ti to líto?
Trošku. Ale víš… Rouen je hrozně hodnej, takže to je jedno.
Tce! Chlapi.
Zapomeň na něj.
Na koho?
Che…
Na Melekáje. Ani neměl koule na to tu zůstat. Prostě se jen tak vypařil.
O čem to mluvíš?
Ten punč je strašně hnusnej.
Mizy? Mizy kam se vypařil?
Do Švýcarska?! Musím mu zavolat… Musim najít mobil. Kde mám mobil?
Em, Em, Em, Em, Em, Em. On už ale letí pryč. Je… je pryč.
Proč mi to neřekl, proč mi nic z toho neřekl?
Možná že se snažil.
Jak to myslíš?
O čem mluvíš, Hárpr?
Ještě dneska ráno jsem se s ním bavila.
O čem?
Řekl, že tě… miluje.
A cos mu řekla ty?
Ech…
Cos mu na to řekla, Hárpr?
Tak nějak jsem mu řekla, ať tě nechá bejt.
Co?!
-Myslela jsem, že to tak chceš. -A teď je pryč.
Jak jsi to mohla udělat, jak jsi se za mě mohla takhle rozhodnout?
Mrzí mě to.
Pane bože, takže tohle je už po druhý cos mi zničila vztah s ním.
Cože, jakej vztah? Neměla si s nim vztah, nechtěla jsi ho. Proto jsem to
všechno řekla. Myslíš, že by zůstal, kdybys něco řekla?
-Možná! -Kecy. Takhle svět nefunguje.
Klasika. Seš zasraně pesimistická.
Tomu se říká realita, Emerí.
Alespoň mám nějaký srdce. Ty máš místo něj kus hovna.
Co?
Znělo mi to líp v hlavě. Naser si.
Přestaň. Já se s tebou nebudu prát.
Celý pololetí jsi říkala, jak tě už nezajímá. Že už ti je fuk, jak se k tobě
choval. A co teď? Najednou Melekáje zas miluješ?
Jo! Miluju Melekáje. Nikdy jsem nepřestala. A teď je pryč.
Rouene! Rouene!
-Emerí! Uhni! Emerí! -Óh… To stačilo.
Jsme tady. Tady bydlí Rouen.
Hlídej venku.
Éh. Ehm.
ZAPOMEŇ NA AMERII
NĚKDY MUSÍŠ PROJÍT OHNĚM, ABY SES ZNOVU NARODILA
…Ať dnešní noci nelituješ. Jsme úžasná individua, která vedou skvělej a
naplňující život. Máme naplňující vztahy bez toho, aniž bychom byli posedlí sexem.
Jo. Jo, jsme puritánky… I když nám třeba rozervou srdce a i když nám budou flusat
do ksichtu. Budeme náš odkaz šířit dál… Jo!
Ty čucháš lepidlo, co tady děláš?
Hmm? Co?
Beru odpovědnost.
Ne. Derene. Hele m… bez… urážky. Tohle nejsi ty.
Ale můžu bejt.
Mě totiž nezajímá jenom sex, Keši.
-Co děláš, vole? -Promiň. Já…omlouvám se. Jako vám všem.
To bejt ňákej Klátičskej prenk?
Jo, já vim, že jsem se ke každýmu z vás choval jako hovado.
-Drž hubu, Spajdre. -Jenom se… snažim
omluvit, do prdele, oukej?
Posral jsem to, ech. A nebudu se… tady vymlouvat, em… Já to beru. Vim, že mi asi
nikdo z vás nevěří, ale chci bejt…
…lepší. A ne proto, že od vás něco čekám. O to mi fakticky nejde. Tohle dělám jenom
pro sebe.
Jinak se se mnou už určitě nikdy nebudete chtít bavit a naprosto vás chápu. Jenom…
doufám, že si zasloužím váš respekt. Jednou… Che. Pořád mi říkáte ať držim
hubu. Ech.
Takže… teď už je asi… načase.
A to odteď.
Hej! Na hřišti jsou nějaký blázni s pochodněma!
Tohle je poslední tažení. Nikdy nás neumlčíte.
Cože?
-Řekl jsem, tohle… je poslední tažení. -Já vám nerozumím, protože
máte na hlavě obří koš nebo něco.
Řek jsem, že to je poslední tažení. Nikdy nás… neumlčíte. Sledovala… jste nesčetnou
nespravedlnost páchanou na Hártlyjských mužích a zničila jste… jim
budoucí příležitosti a tuhletu školuuu.
-Jistě. Tady není nic k vidění. Všichni zpátky dovnitř na náš krásný ples a
nejlepší noc… -Dokonce i kluci o kterých jsem si myslel, že jsou imunní se můžou
stát oběťmi korektní propagandy.
Proč jste pořád tady? No tak. Pryč, pryč, pryč.
Tak jo, nebudeme poslouchat tady pána Klátičů. Zpátky dovnitř.
Timoty.
Akorát se tu ztrapňujete.
To vy se tu ztrapňujete.
Nedovolím vám, abyste mé studenty vystavoval takovým nesmyslům. Takže vám
navrhuji, abyste ihned odešel ze školních pozemků.
-Nebo co? -Nebo zavolám policii.
Dobře. Dobře, my půjdeme. Ale? Než půjdeme, tak tu necháme náš podpis pro
všechny mužské oběti uvnitř. Aby věděli, že budeme za všechny muže… bojovat dáál!
Ém…a to to třetí varle tam má být?
Á sakra.
Óh!
Co budeme dělat?
Pryyč!
Rouene!
Che.
-Prosím, Em. Můžem si promluvit? -Nech mě bejt.
Je tady někdo?
Emerí.
Můžu ti to prosím vysvětlit? Já--
Je zamčeno.
Počkej, zkusim to.
Co se to sakra děje?
Jmenuju se Rouen, ale říkaj mi bramboro.
Bramboro.
Je mi dvanáct. Jsem malá, tlustá a plešatá brambora. Pro ni jsem nikdo. Ale
můj život se točí jen kolem toho, jestli ve skejtparku aspoň na chvíli zahlídnu
Emerí.
A jednou…
Šance.
Říkali jsme mu Vajco.
Každej den jsem Vajca nosil do parku. Společně jsme se o něj starali.
A pak se všechno posralo.
Rozhodli jsme se, Vajcovi udělat pohřeb.
Ostatní děti se nám začaly posmívat.
„To jsou mimina… Dělaj pohřeb ptákovi." Emerí se styděla. Řekla jim, že to byl můj
nápad.
A opustila mě.
Zdi praskají. Mám pocit, že už nikdy nebudu v pohodě. Musím něco udělat.
Cokoliv, abych tu bolest zastavil. Můj mladší brácha Džet… Má strach. Řekne, ať
přestanu, ale nejde to. Rozběhne se pro rodiče, ale jsou na grilovačce na druhý
straně ulice.
Nevidí jedoucí auto.
Už si na mě vzpomínáš?
Jo.
Ty.
Ty seš Ptačí magor? Vrátil ses, abys ji zničil?
Ne, ne.
Jel jsem s tátou do Daba, abych se uzdravil. A bylo mi líp. Byl připravenej
-zapomenout… Ale ty sis mě nepamatovala. -Já tě jen nepoznala! Hrozně ses změnil.
A ty zase vůbec, pořád seš sobecká. Pořád všem ubližuješ.
-Pusť nás, Rouene. Hned. -Pustím. Musí to ale pochopit.
A co má pochopit, proč jsi jí proved takový sračky?
Dost, Hárpr, to je jedno.
-Není, dyť ti ubližoval! -Umřel mu brácha. Měl z toho trauma.
To ho neomlouvá.
Kurva, nepotřebuju vaši lítost, jo?
Cejtim kouř.
Cejtim zasranej kouř!
ŠKOLNÍ PLES 11. ROČNÍKU
AŤ DNEŠNÍ NOCI NELITUJEŠ
ŠKOLNÍ PLES
-Ihned nás pusť, ty hajzle! -Nejdřív to musí pochopit.
Ona ti nic nedluží!
Všem ubližuje.
Ty všem ubližuješ. Ubližuješ nám! Žene se sem kouř, Rouene! Cos to udělal?!
Rouene, Rouene, Rouene, Rouene. Prosím. Já, já… Co, co můžu udělat? Jak to můžu
napravit?
Musím věřit, že tě to mrzí.
Rouene mě to fakt mrzí. Promiň za dnešek a že jsem tě nechala na hřišti.
Ne.
Za co se omlouváš?
Za to, že jsem na tebe s těma dětma byla tak zlá.
Ne! Za co se omlouváš?
-Ah. Promiň, že jsem tě nepoznala, já… -Ne! Ne! Za co se omlouváš?
-Za co se ti mám teda omluvit?! -Zabilas mi bráchu.
Za to se ti nemůžu omluvit.
To, co jsem ti provedla, bylo zlý, ale nezabila jsem ti bráchu.
Tak čí je to vina, Emerí, kdo za to může? Řekni mi, čí je to vina, dělej.
-Ne. Ne. Pusť nás! Prosím! -Rouene? Prosím!
Tohle byl poslední člověk.
Kde jsou Emerí a Hárpr?! Viděl jste někdo… Emerí a Hárpr?! Nebo Rouena?!
Co když je tam uvěznil?
Kviný? Vrať se Kviný!
-Kviný, ne! Kviný, ne! Kviný! -Ne! Ne. Derene. Já tě
-nepustím. Ne. Ne. Já tě nepustím. Ne. -Kviný!
-Ne. Nemůžu dýchat, nemůžu dejchat. -Hárpr, Hárpr, já vim. Akorát se
toho nadejcháš. Nadejcháš se toho.
Em. Promiň za Melekáje.
Nechtěla jsem, aby ti někdo zas ublížil.
Já vim.
Ty… promiň, nemáš místo srdce hovno.
Trochu mám.
Tak nějak jsem vypla svoje emoce.
Zamkla dveře.
Po tom všem.
A teď je to úplně jedno.
My tady umřeme?
Emerí!
Hárpr!
Rouen Kalagen z Daba. Farmář, ale blázen do filmů. Farmář, blázen do filmů.
AV KLUB
Kde jsou? Kde jsou? Kde jsou, co jsi jim provedl?!
Pane bože! Hárpr? Hárpr? Seš v pohodě? Tak jo, vstávej. Vstávej. Vstávej. Dobrý.
Prosím. Prosím.
Celá škola hoří.
Musíme jít, Rouene!
-Em, musíš mi s ní pomoct! -Nemůžem ho tady nechat!
Tak tu s ním umřeme!
Prosím Rouene. Prosím. Musíme jít… Prosím. Jo, jo.
Hárpr jinak umře… Musíš pomoct!
Dostaneš ji tam?
Co?
-Zvládneš ten kousek sama? -Co chceš dělat? Emerí? Em! Emerí!
-Prosím, Rouene. Prosím. Prosím, Rouene. -Já ho zabil.
Ne, nezabil.
To kvůli mně je pryč.
Ne, ne. Tvůj brácha byl na tý silnici, že tě měl rád… A ty zase jeho, on to věděl,
jo? Nemyslíš, že by byl naštvanej, kdybys ty umřel kvůli němu?
Tak jo.
Teď… mi dej ruku. Pojď se mnou… a vylezem z týhle hořící prdele.
Jo.
Jo, jdeme.
Emerí?
-Óh…pane bože. Máte tu, máte tady kyslík? -Bože, Rouene.
Tohle… je symbol. Symbol… Plameny jsou symbolem eh, eh, fénixe, který povstal
z popelu a já… jsem ten symbol. Já… jsem ten féniiix!
Konečněs na to přišla.
No jasně že jo.
Saša mi pomohla.
Kviný, tohle mě štve.
Jsi můj člověk, ale štve mě, co se stalo.
Promiň.
Fakt se ti omlouvám.
Už víš, jaký to je, když se nesnažím.
Chtěla jsem, abys vidělo, kolik se mi toho v hlavě děje a nikdo to nevidí. Celej
život jen hraju roli, kterou jsem si přidělila.
Asi už nevím, kdo jsem, víš? Zjistím to, ale nechci tě během toho ztratit.
Neboj.
Neztratíš.
Budu tady.
Vidíte?
Tak to dopadá, když se hádáme.
Tce…
-Jo. Už se…nikdy hádat nebudem. -To asi budeme, ale nevadí. - Mám vás ráda.
Mohla jsi mě nechat umřít.
Asi jo, ale to bych se cejtila jako ještě větší hajzl.
Ty nejsi hajzl.
Bylo pro mě jen snadný z tebe udělat padoucha.
To ale nejsi.
Jestli někdo je. Jsme… banda narušenejch dětí, co se snaží bejt co
nejlepší.
Promiň.
Kámo. Brutální upřímnost.
Jo.
Nedotančili jsme ploužák.
Teď bys neměla tančit.
Je to jako kdybych si dala tisíc cigár.
ŠKOLNÍ PLES 11. ROČNÍKU
Mně se nechce tancovat.
Ani mně.
My dvě bychom se k sobě hodily.
Óh, Kviný já-- nevím, jestli to je dobrej nápad, víš…
Ou. Ne já myslela, jestli chceš bejt můj zástupce?
-No to si piš, že chci! -Skvělý.
Super.
Ale zástupce čeho?
-Čeho? Dyť ani nemáme školu. -Už ani nemáme školu.
Jsem ráda, že seš živej.
Ech… Čekal jsem spíš opak.
To bych nikdy nezjistila, že seš schopnej držet hubu.
Jo.
No…
Takže…
-Neříkej, žes to říkala. -Ne, ne… To jsem nechtěla.
Dobrý.
Víš, podle toho… jestli nám zbydou nějaké třídy, jsem se tě chtěla zeptat, jestli
bys nechtěla znovu převzít sexuální výchovu?
To bych moc ráda.
Mmm.
Dobře.
Mmm. Ale myslím, že bych to mohla trochu pozměnit, aby to bylo pro všechny.
Jistě. Mm.
Taková fúze.
Jo. Přesně. Hm.
-Klátičky. -Óh. Zas brzdi.
To jsem neřekla.
-Co třeba Kurevníci? Chehe… -Páni, no teda.
-A co Pasáci? -Óh… Dobrý… Končíme.
Pasáci, jo?
Tak to byl poslední nápad.
Co bude teď?
To… netuším. ní nápad.