‫אמרי?‬
‫אני מניח שראית את זה?‬
‫אותך ואת מיסי מתמזמזים? כן, כולנו ראינו.‬
‫זה לא מה שאת חושבת. היי.‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה, מלקאי.‬ ‫אני עייפה. הערב היה מוזר.‬
‫רציתי שזו תהיה את.‬
‫תראי...‬
‫תמיד רציתי שזו תהיה את.‬
‫מה קורה?‬
‫- תיכון הלבבות השבורים (2022) -‬
‫מה נסגר?‬
‫לאן את הולכת? ארבע לפנות בוקר.‬
‫אני ערה לגמרי, ואתה תכף קם לאימון.‬
‫תבואי להתכרבל עד אז?‬
‫אתה צריך לישון.‬
‫טוב.‬
‫מה הקטע?‬
‫- תיכון "הארטלי" -‬
‫קשה יותר ממה שיכולתי לדמיין.‬
‫אני אובססיבי לבית הזה.‬ ‫-כן.‬
‫זוכרת שניקו היה עוקב אחרינו...‬
‫למה נכנסתי פתאום למצב הישרדותי?‬
‫זו סוג של התערבות.‬
‫כי ויתרת על קריירת המשחק‬
‫בגלל ביקורת בונה אחת‬ ‫מהאישה הזאת מהאוניברסיטה.‬
‫ביקורת בונה?‬
‫זו הייתה מכה מתחת לחגורה‬ ‫מבחינה רגשית ורוחנית.‬
‫דארן, אסור לוותר על משהו שאוהבים.‬
‫אוהבים?‬
‫זה היה סטוץ לכל היותר.‬ ‫-זה הביא לך אושר.‬
‫המשכתי הלאה.‬
‫באמת.‬
‫נראה לי שאתווך בנדל"ן.‬
‫אלוהים.‬
‫לא אסכים לראות אותך‬ ‫במקצוע הנכלולי הזה, דאזלר!‬
‫טוב, אולי אכין לנו תה, כן?‬
‫ככה אם אמכור אחוזה בחודש, זה יסדר אותי.‬
‫זה גאוני.‬
‫באמת?‬
‫דארוד?‬
‫לא!‬
‫מה קרה?‬
‫אוי, דאגי...‬
‫היי.‬
‫היי, רצית לדבר איתי?‬
‫אני...‬
‫אני צריכה להחזיר לך כסף על התעודה שלי.‬
‫אני לא יודעת מה שער החליפין.‬ ‫-את לא צריכה.‬
‫כן, תודה.‬
‫אז אתמול בערב...‬ ‫-אתה לא צריך.‬
‫אני יודע, אבל את ואני כמעט...‬
‫ואז הלכתי ו...‬
‫הייתי שם.‬ ‫-אולי כדאי שנדבר על...‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫זה מביך.‬
‫למה? לא, זה לא.‬
‫לא.‬
‫בקטנה.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫ללמוד. אני צריכה ללמוד להיסטוריה מודרנית.‬
‫ריקבון רגליים.‬
‫ריקבון רגליים. רגל חפירות.‬
‫זה קטע מגעיל.‬
‫כל כך מזיק לכפות הרגליים.‬
‫כן.‬
‫בוא נתמקד במצגת הסיום.‬
‫הערב ארקוד לכבודך.‬
‫היי, ספיידר. הכול בסדר?‬
‫כן. למה שלא יהיה?‬
‫כי החבר שלה לשעבר נישק את החברה שלך,‬
‫שמתברר שפתחה איתך את הקשר.‬
‫הוא לא החבר שלי לשעבר.‬
‫הוא כן, אבל ממש לא אכפת לי.‬
‫שמעתם? בהחלט לא אכפת לה.‬
‫הכול סתם בדיחה גדולה, נכון? זה לא סיפור.‬
‫דיברת עם מיסי?‬ ‫-לא.‬
‫אני נותן לה לבוא אליי.‬
‫היא זו שצריכה לבקש סליחה.‬
‫טוב שכולנו נסיים את הלימודים בקרוב.‬ ‫כולנו צריכים יותר אפשרויות לבני זוג.‬
‫בקצב הזה שניכם תהיו היחידים שלא היו יחד.‬
‫ביי. נתראה הערב.‬
‫הוא ער, אבל לא צלול במיוחד.‬
‫הדבר האחרון שהוא זוכר‬ ‫זה שהוא רץ לכיוון המתקן.‬
‫צר לי מאוד לשמוע את זה. זה בטח קשה לשניכם.‬
‫אחד התלמידים שלך עשה את זה.‬
‫אני...‬
‫אני לא מבינה איך חתיכת בד‬ ‫הביאה אותך למסקנה הזאת.‬
‫המקום שבו מצאתי אותה.‬
‫הגדר הייתה עקומה.‬
‫מישהו מיהר לצאת.‬
‫למה לא אמרת למשטרה?‬
‫מה, כדי שינפנפו אותי?‬
‫נראה לך שאכפת להם ממפעילת קרנבל?‬
‫אני רוצה תשובות. את יכולה לתת לי אותן.‬
‫אני לא מבינה איך.‬
‫תשאלי את התלמידים שלך.‬
‫הקרנבל הזה הוא החיים שלי.‬
‫תקשיבי, אם לא תטפלי בזה...‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫שנינו היינו שיכורים.‬
‫כן. כן, לא. זה היה טיפשי. כן.‬
‫זה היה חסר משמעות.‬
‫בשבילנו, זאת אומרת.‬
‫לגמרי, כן.‬
‫לא שאנחנו לא היינו...‬
‫הזוג הכי לוהט עלי אדמות?‬ ‫-מן הסתם. אבל אני לא...‬
‫גם אני לא. באלוהים.‬
‫מגניב.‬
‫ספיידר יודע את זה?‬
‫אני לא...‬
‫עוד לא...‬ ‫-בסדר.‬
‫גם אני עשיתי לעצמי בלגן.‬
‫רגע לפני...‬
‫אני...‬
‫אמרי ואני כמעט התנשקנו.‬
‫התחלת איתי כדי שהיא תקנא?‬
‫רגע. קודם כול, את התחלת איתי.‬
‫דבר שני, לא.‬
‫לא גרמתי לה לקנא. היא גמרה איתי.‬
‫היא ביקשה להיפגש איתך כדי "להחזיר לך".‬
‫כן.‬ ‫-במזומן.‬
‫אמרי לא מחזירה לאף אחד.‬
‫הכלבה חייבת לי 50 דולר מכיתה ט'.‬
‫אסור שג'קי תראה אותנו.‬
‫אז פשוט נתחבא בשירותים בשקט?‬
‫הלכת להיפגש איתו אחרי שרבנו?‬
‫לא. למה?‬ ‫-היית די עצבנית, אז...‬
‫לך תזדייני.‬
‫סיפרת לו משהו על מה שעשינו,‬
‫הוא סיפר את זה לג'קי, פתאום היא פה...‬
‫קלנסי ער.‬
‫זה היה בפנים.‬
‫לא. מצטערת, את והחברה שלך‬ ‫צריכות למצוא מקום אחר.‬
‫מה שאני צריכה לעשות זה להשתין.‬
‫ואני לא החברה שלה.‬
‫כן, לא, היא לא החברה שלי.‬
‫זה יהיה כל כך מוזר. כאילו, ממש מביך.‬
‫כל תלמידי שכבה י"ב,‬ ‫נא להגיע לאולם ההתעמלות בהפסקה‬
‫ולהביא את הז'קטים של סיום הלימודים.‬
‫ז'קטים.‬
‫לעזאזל. למה יש לנו כפתור הד?‬
‫מצטערת בקשר לזה. אולם ההתעמלות. הפסקה.‬
‫תביאו את הז'קטים.‬
‫מה זה היה?‬
‫הגדר, כשברחנו מהקרנבל.‬
‫הז'קט שלי נתפס.‬
‫אלוהים.‬
‫מה אני אעשה?‬
‫הארפר, בבקשה.‬
‫אולי הגיע הזמן שנספר את האמת.‬
‫בבקשה, דארוד המתוק.‬
‫תודה שבאת, קווין.‬
‫כן.‬
‫היית החבר הכי טוב שלי.‬
‫לא חשבתי שהיום הזה יגיע.‬
‫דארוד.‬
‫לפי הסיפור,‬
‫קאש הציל את חייך.‬
‫ולדעתי גם אתה הצלת את חייו.‬
‫ראיתי איך הוא אהב אותך‬
‫ואיך אתה אהבת אותו, אז...‬
‫תודה ששמרת עליו.‬
‫אני אשמור עליו עכשיו.‬
‫אמן.‬
‫תודה.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫שלום, דארוד.‬
‫היי!‬
‫מה אתם חושבים שאתם עושים?‬
‫תברחו!‬
‫בואו נגמור עם זה, כן?‬ ‫אני צריכה להתכונן למצגת הסיום.‬
‫מהר. גם את השרוול השני, בבקשה.‬
‫אני פשוט...‬
‫בסדר, תודה.‬
‫דיברתם מאז אתמול בערב?‬
‫לא.‬
‫אני רק רוצה...‬
‫קדימה, דברי אליי.‬
‫התנשקת עם מלקאי כי את רוצה להיפרד מספיידר?‬
‫לא, פשוט...‬
‫ספנסר.‬
‫אני מנסה להבין את זה.‬ ‫-שרוולים. תודה.‬
‫זה לא קל.‬ ‫-תודה.‬
‫כן. תודה.‬ ‫-אני לא רוצה לפגוע בו.‬
‫אבל תדברי איתו?‬
‫הוא בטח יתנהג מוזר בקשר לזה.‬
‫זוכרת שיש לו מצגת סיום הערב?‬
‫תעשי מה שאת צריכה, אבל...‬
‫כן. האמת היא שלא.‬
‫זה בסדר. אחכה שזה ייגמר.‬
‫מה, המנהלת? זאת אופנה.‬
‫למשרד שלי.‬
‫עכשיו.‬
‫- המנהלת וודס -‬
‫איפה השרוולים?‬
‫בגן עדן לשרוולים?‬ ‫לשרירים האלה מגיע להיות חופשיים.‬
‫את לא חושבת?‬
‫זה רציני, אמרי.‬
‫הואשמנו בכך שאחד התלמידים שלנו‬ ‫היה נוכח בתקרית.‬
‫זה לא נשמע לי מוכר.‬
‫טוב, אם זה הכול, אני...‬ ‫-שבי!‬
‫הסתובבת בקרנבל שנמצא בעיר?‬
‫לא ממש.‬
‫חתיכה מאחד הז'קטים האלה נמצאה בקרבת מקום.‬
‫לפי התאוריה, הז'קט נקרע‬ ‫כשאחד התלמידים שלנו ברח מהמקום.‬
‫זה קצת מרחיק לכת.‬
‫כן, גם אני חשבתי ככה,‬ ‫עד שאת באת עם הבגד הזה.‬
‫כשמשהו משתבש, למה מאשימים את ילדי הארטלי?‬
‫אני לא יודעת, אמרי.‬ ‫אולי כי הלוגו שלנו מופיע על הראיות.‬
‫מי מצא את הראיה הזאת לכאורה?‬ ‫מה היא מוכיחה בכלל?‬
‫את אומרת שבעלת הקרנבל משקרת?‬
‫תביעת הביטוח שלהם נדחתה, אז...‬
‫ואיך את יודעת את זה?‬
‫אמרי, איך את יודעת את זה?‬ ‫-הארפר עובדת שם.‬
‫היא רואה אותם עושים דברים מפוקפקים.‬
‫הארפר תאשר את זה?‬
‫זה היה הספד יפהפה, דארן.‬ ‫דארוד היה אוהב את זה.‬
‫זה היה כלום.‬ ‫גנבתי את זה מסרט של ג'וליה רוברטס.‬
‫הסיבוב הראשון עליי.‬
‫למה להסתלבט ככה?‬
‫אין לי מושג. זה הקטע שלי.‬
‫כל מה שאומרים מתבטל‬ ‫אם מחרבנים על זה אחר כך.‬
‫זו הייתה סתם בדיחה.‬
‫כן, ככה זה תמיד אצלך.‬
‫אבל זו חוויית הווי-איי-פי של דארן, זוכר?‬
‫להריץ קטע, לספר בדיחה,‬ ‫להשתמש בממים במקום טיפול פסיכולוגי.‬
‫לא.‬
‫נראה לי שזה נובע מפחד.‬
‫ממה?‬
‫מאנשים שרואים שאכפת לך.‬
‫לגבי דארוד.‬
‫לגבי משחק.‬
‫לגבי כל דבר.‬
‫אז פשוט זרקת את ג'קי לכלבים?‬
‫וודסי דחקה אותי לפינה.‬
‫היא לא מפוקפקת, אמרי.‬ ‫היא הקורבן. כולם קורבנות.‬
‫כן, אני לא גרמתי לתאונה ההיא, הארפס.‬
‫אם יגלו שהייתי שם, יאשימו אותי.‬
‫אז הרסת למישהי את המוניטין‬ ‫רק כדי להציל את עצמך?‬
‫טוב, הגזמתי. אני מבינה. אני מצטערת. באמת.‬
‫אבל בבקשה, הארפס, כשוודסי תשאל,‬
‫בבקשה תגבי אותי.‬
‫הייתי עושה את אותו הדבר בשבילך.‬
‫חשבתי שאני יודעת‬ ‫רק לזרוק את החיים שלי לפח.‬
‫הארפר, בבקשה.‬
‫שלום.‬
‫היי.‬ ‫-היי, ליאם. טוב לראות אותך.‬
‫זו השעה שאמרת, נכון?‬
‫כן.‬
‫אתה מתלהב להמשיך עם הקרנבל‬ ‫עכשיו שקלנסי התעורר?‬
‫ביטלו לנו את רוב ההזמנות לקיץ.‬
‫אמרי בדיוק עמדה ללכת.‬ ‫-עוד לא סיימנו.‬
‫ביי.‬
‫בטח. טוב.‬
‫נתראה במצגת הסיום.‬
‫בסדר. איפה הדליפה?‬
‫- הפרעת קשב וריכוז -‬
‫- מצגת הסיום של שכבה י"ב -‬
‫כן.‬
‫אמנות אמיתית, שיאה של שנה גדושה באירועים.‬
‫כן, היא הייתה גדושה באירועים, נכון?‬
‫כלומר, זה...‬ ‫-זה אמנותי.‬
‫אמנותי מאוד.‬
‫איך תקראי לזה?‬
‫זה מעורר מחשבה. אני חושבת הרבה דברים.‬
‫המחשבות שלי מתעוררות.‬ ‫-באמת.‬
‫זה קשה. זה נכון.‬
‫בכל אופן, המון תודה שאת עוזרת בזה.‬
‫אלוהים, אבא התכוון להסיע אותי, אבל...‬
‫את יכולה לחתוך עכשיו.‬
‫מה, ולא לראות אותך מענה את כולם?‬
‫היי, זה קטן עלייך.‬
‫זה די מוזר, אבל זה ממש את.‬
‫חברים, כל מי שמופיע‬ ‫צריך ללכת לאחורי הקלעים ולהישאר שם.‬
‫נתראה אחר כך?‬
‫כן.‬
‫בהצלחה.‬ ‫-תודה.‬
‫תראו מה אתם יכולים לעשות איתם.‬
‫היי.‬
‫קוראים לי ג'סינטה, ורציתי לדעת‬
‫אם תרצה לקנות כרטיסים‬ ‫להגרלה של תיכון" הארטלי".‬
‫אני יודעת מה אתה חושב,‬ ‫אבל כל ההכנסות קודש ל"גלגלים ומרגישים".‬
‫גם הגרלה?‬
‫מתאים להארטלי למצוא דרך להרוויח פעמיים.‬
‫ב-50 דולר אפשר לקנות ליתום נזקק‬ ‫קורקינט רייזור חדש.‬
‫אני רוצה שני כרטיסים.‬
‫תשדרגי את זה לאופניים.‬ ‫-ואו.‬
‫מדהים. תודה.‬
‫בשמחה.‬
‫טמבל.‬
‫לא ידעתי שאנחנו עושים הגרלה.‬
‫כן. כל ההכנסות קודש למטרה טובה.‬
‫איזו?‬
‫אני חוסכת להשתלת שיער טורקית.‬
‫בשביל מה את עושה את זה באמת?‬ ‫-בריחה מהירה.‬
‫את לא יכולה לעזוב.‬
‫לוודסי יימאס ממני בסופו של דבר.‬
‫לא נכון. היא בת משפחה.‬
‫זה לא אומר כלום.‬
‫אז הפעם אני רוצה להיות מוכנה‬ ‫עם מספיק כסף לדירה משלי.‬
‫דואגת לעצמי.‬
‫היי, מישהי מכן יודעת משהו‬ ‫על מכירה פומבית של אופניים ליתומים?‬
‫זה השם של אחת היצירות.‬
‫כן.‬ ‫-זה מה ששמעתי.‬
‫אעזור לך למצוא את זה. נראה לי שזה שם.‬
‫שמלה יפהפייה ומטופשת.‬
‫תני לי לנסות. הנה, תעזבי.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-מה נסגר?‬
‫זה בסדר. אפשר לתקן את זה.‬ ‫-הרסת לי את השמלה?‬
‫זה בסדר. אפשר לתקן את זה.‬ ‫-הערב הזה מקולל.‬
‫את אוכלת סרטים בגלל הארפר?‬
‫מה אם היא תספר לוודסי?‬ ‫-היא לא תספר.‬
‫היא דלוקה על ליאם ההוא.‬ ‫לא ראית את המבט שלה.‬
‫היא גם החברה הכי טובה שלך.‬
‫ואני אהיה לצידך, לא משנה מה יקרה.‬
‫פשוט אל תזוזי.‬
‫יופי.‬
‫אימא אמרה שהיא באה לביה"ס שלך היום בכעס.‬ ‫ראית אותה?‬
‫כן. היא בסדר?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫היא מצאה חלק קרוע מז'קט של בית הספר שלכם.‬
‫זה עשה אותה פרנואידית.‬ ‫היא אפילו קצת חושדת בך.‬
‫אז כדאי שאתרחק קצת מג'קי?‬
‫אולי זה חכם, כן.‬
‫תבדוק אם אתה רוצה.‬
‫לא, אני לא צריך.‬
‫אימא החליטה שמישהו גרם לתאונה.‬
‫אבל זו הייתה פשלה של קלנסי, נכון?‬
‫הזיכרון שלו עדיין בעייתי,‬ ‫אבל הוא חושב שהוא ראה שם מישהו באותו לילה.‬
‫איפה? על המתקן?‬
‫בתא הבקרה. ליד לוח הבקרה.‬
‫המופע תכף מתחיל, דארן.‬
‫נהדר.‬
‫היי, הכול טוב?‬
‫קאש חושב שהכול אצלי הצגה,‬ ‫ולכן המשחק שלי מחורבן.‬
‫סליחה, כולם עושים הצגה.‬
‫והכוונה היא לא שזה דבר רע,‬ ‫כי רוב הזמן זה הכרחי.‬
‫כאילו, הלו?‬
‫כן, נכון.‬
‫תודה.‬
‫אבל אני לא יודעת, זה גם קצת מתחמק.‬
‫כלומר, אני לא מושלמת.‬ ‫ראית אותי באספת ההורים, נכון?‬
‫"אני מבינה לחלוטין, אדוני,‬
‫"אבל לטומי הקטן אסור לאייד בשירותים."‬
‫מי היא?‬
‫ואני לא יודעת, לפעמים קל יותר לזרום עם זה‬ ‫מאשר לאתגר את זה.‬
‫או לאתגר את עצמי.‬
‫הייתי הגרסה הזאת של דארן.‬ ‫יש לי כישרון בזה.‬
‫זה מה שאנשים אוהבים.‬
‫אם הם לא אוהבים את זה, למי אכפת? כי זו לא...‬
‫האישיות האמיתית שלי.‬
‫טוב, אבל זה מקדם אותך?‬
‫או מונע ממך משהו אחר?‬
‫דארן, יש לך הזדמנות‬ ‫להראות לכולם משהו אמיתי.‬
‫בלי הצגות, בלי התחנפויות.‬
‫בלי דארן.‬
‫כן, רק האישיות שלך.‬
‫בהצלחה.‬
‫דיברת עם מיסי היום?‬
‫ואתה?‬
‫לא.‬
‫היא זו שדפקה את זה.‬
‫אין תגובה.‬
‫נשמע שלמלכת השיפוט יש משהו להגיד.‬
‫כן, אני מעדיפה לטבוע בגביעונית שלי.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫עסוקה מדי עם הזיון הנוכחי, מה?‬
‫כל הקטע הזה מבאס.‬
‫היא באה הערב.‬
‫מיסי?‬
‫כשמישהו בא לתמוך בך, זה אומר משהו.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫מה הייתה ההשראה?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫- חרא שאני מקווה שיאהבו -‬
‫קיבלת את הכישרון האמנותי ממני, מן הסתם.‬
‫הלוואי שיכולתי להחזיק אותו‬ ‫ברגעים האחרונים.‬
‫העיקר שהחזקת אותו כשיכולת.‬
‫אני חושבת שהאהבה הזאת תישאר לנצח.‬
‫אם אני אמות כמו הברווז הזה, אהיה מאושרת.‬
‫אבל לא בקרוב.‬ ‫-ברור שלא, ילדון.‬
‫הם אדירים, אחי.‬
‫כן, אני לא יודע, נכנסתי למצב זן כזה,‬
‫וזה מה שיצא.‬
‫כן, זה נתן תחושה של שלווה.‬
‫כן, אני רואה את זה.‬
‫זה כל כך מדהים, קאש.‬
‫תודה, אם.‬
‫כדאי שאבדוק מה עם סבתא.‬
‫היא עושה עיניים למנהלת כל היום.‬
‫גם זה של קאש?‬
‫כן, הכול שלו.‬
‫לא יפריע לו שאקח את זה.‬
‫מה...‬
‫הכול טוב אצלכם?‬
‫לא ממש, לא.‬
‫ברוכים הבאים למצגת הסיום‬ ‫של שכבת "יב בתיכון "הארטלי".‬
‫תודה.‬
‫אנחנו לא בתיכון "הארטלי", מן הסתם,‬ ‫כי הוא עובר שיפוץ,‬
‫אבל בזכות המנהל מקמהון‬
‫אנחנו יכולים להשתמש בתיאטרון המשוכלל‬ ‫של סנט ברונוס.‬
‫תודה.‬
‫הערב הזה הוא הישג מדהים‬ ‫לתלמידי שכבה י"ב שלנו,‬
‫שעבדו כל השנה כדי ליצור‬ ‫את מופעי האמנות, התיאטרון, הריקוד‬
‫והמוזיקה שאתם עומדים ליהנות מהם.‬
‫אנחנו כל כך גאים בכולם.‬
‫קשה להאמין שבקרוב הם יעזבו את הקן.‬
‫אבל אנחנו יודעים שמצפה להם עתיד מבטיח.‬
‫"פיסות חיים"?‬
‫זה גרוע.‬
‫אל תתפטרי מהעבודה הרגילה שלך.‬
‫תמשיך ללכת, טמבל.‬
‫מה? סליחה?‬
‫אני לא שומע אותך מרוב עוני. תדברי חזק.‬
‫מה הריח הזה? יש ריח של...‬
‫קופונים ועצב?‬
‫או שכר מינימום כרוני?‬ ‫או שזה פשוט העתיד שלך?‬
‫הארפר.‬
‫היי, המנהלת.‬ ‫-היי.‬
‫זה... זה נפלא, הארפר.‬
‫תודה, המנהלת.‬
‫ממש התעלית על עצמך.‬ ‫-תודה.‬
‫אז אמרי אמרה לי שאת עובדת בקרנבל.‬
‫עבדתי, כן. הם סגרו.‬
‫היא אמרה לי גם שהאנשים שמנהלים אותו‬
‫הם לא בדיוק הגונים.‬
‫ראית משהו בסגנון?‬ ‫-זה מתחיל.‬
‫את יכולה להגיד לי את האמת.‬
‫את יודעת, תמיד יש להם איזו תרמית, המנהלת.‬
‫אני ממש גאה בך.‬
‫זה נהדר.‬
‫תודה רבה שוב.‬
‫תודה.‬ ‫-זה המעט שיכולתי לעשות.‬
‫יפה מצידך.‬
‫בסדר, בואי נתחיל, ג'וג'ו.‬
‫תשעים דקות של חדוות יצירה.‬
‫תשעים דקות? ראית את אורך התוכנייה?‬
‫לו כן,‬
‫כן לי.‬
‫אני כלום, לא יותר.‬
‫מוסר אותי לך‬
‫ומוותר.‬
‫ראה איך אני מבטל אותי.‬
‫מסיר משקל כבד זה מן הראש,‬
‫מסיר שרביט קשיים זה מן היד.‬
‫קרנף שחור מערבי.‬
‫אוטונומיה נשית.‬
‫פודקאסטים.‬
‫תפסיק.‬
‫יוזמות גיוון.‬
‫היסטוריה.‬
‫דברים שהן אוהבות או שהפטריארכיה הרסה?‬
‫בינה מלאכותית.‬ ‫-בינה מלאכותית.‬
‫ואו.‬
‫ואו!‬
‫נראה לי שעכשיו דארן.‬
‫היי, אני צריך להשתין.‬
‫לא, תכף דארן עולה.‬ ‫-אני ממש אזדרז.‬
‫אני מבטיח.‬
‫סליחה, חבר'ה. סליחה.‬
‫סליחה.‬
‫טוב.‬
‫זהו זה. בסדר?‬
‫אנחנו הפינאלה.‬
‫אז אל תפשלו.‬
‫היי, יהיה בסדר.‬
‫רק צריך להיות מצחיק כמו תמיד. כן?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫מה הקטע?‬ ‫-אני לא עושה את זה.‬
‫מה קורה?‬
‫דארן, בחזרה לביצה.‬
‫ידעתי שהיא לא תלשין עלייך.‬
‫לא הייתי בטוחה כל כך.‬
‫הרגשתי שכל העתיד שלי נעלם,‬ ‫כמו חוויית סף מוות.‬
‫חשבתי שזה אמור להיות סוג של פלאשבק,‬
‫לחוות את העבר שלך,‬ ‫את כל החרטות שלך או משהו כזה.‬
‫אני מתחרטת על תקופת הפדורה שלי.‬ ‫אני ממש מקווה שלא אראה את זה על ערש דווי.‬
‫אני מתחרט שארבתי לסנטה בגיל תשע.‬
‫כן, לא יכולתי להתמודד עם זה.‬
‫מלקאי המסכן.‬
‫אני מתחרטת על מה שאמרתי להארפר.‬
‫החרטה העיקרית שלי היא את.‬
‫אני צריך להגיד לך מה היה במכתב.‬
‫היי, סליחה.‬
‫שב, יוסון!‬
‫הוא היה ביצה ממוצעת.‬
‫חי את חייו על הקצה.‬
‫של חומה.‬
‫זה התחיל ככיף לא מזיק...‬
‫עד ש...‬
‫"סופ"שים בלבד" הפך ל"כל השבוע".‬
‫עד ש"מדי פעם"‬
‫הפך ל"תמיד".‬
‫"רק עוד פעם אחת",‬
‫הוא אמר.‬
‫"עוד טיפוס אחד."‬
‫"סטלה אחת אחרונה."‬
‫עכשיו בין קירות עץ...‬
‫הפוטנציאל שלו מבוטל.‬
‫העתיד שלו נגנב.‬
‫חיים שננטשו ונותרו להירקב.‬
‫אין לדעת מי הוא היה יכול להיות.‬
‫הפרק הזה נסגר, ו...‬
‫נאלצתי להרפות...‬
‫מכל סוסי המלך‬
‫ומכל אנשיו...‬
‫שניסו להרכיב שוב את בני,‬
‫אך לשווא.‬
‫החלטה התקבלה,‬
‫חרטה מייסרת...‬
‫לא מפסיק לחשוב‬
‫על כל מה שהייתי צריך לומר.‬
‫להשאיר אותך קרוב,‬
‫לשמור עליך.‬
‫להגיד לך שהיית אהוב...‬
‫ולא נזקקת לבריחה.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫באת מאוחר מדי.‬
‫דארן,‬
‫זה היה זה.‬
‫שניכם הפצצתם.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫היי, חבר'ה!‬ ‫-אלוהים.‬
‫היה ביצוע מדהים.‬
‫זה היה טוב, נכון?‬
‫התחושה הייתה טובה.‬ ‫-איזו גאווה.‬
‫תודה רבה שבאתן.‬ ‫-זה היה מדהים.‬
‫כולם נדהמו. ברצינות.‬
‫זה היה קצת בעייתי כשהם התחילו, אבל...‬
‫מה אם ארצה לשחק? באמת.‬ ‫-אני חושב שכדאי לך ללכת על זה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫אבל האודישנים לבית הספר למשחק נגמרו.‬
‫התוכנית הייתה לחדד את כישוריי‬ ‫במשך שלוש שנים,‬
‫ואז לכבוש את ברודוויי בסערה.‬
‫אולי כדאי לדלג על השלב הזה.‬ ‫יש כמה דרכים להשיג מטרה.‬
‫אז לשנות כיוון. כאילו...‬
‫אולי לנסוע למדינה אחרת.‬
‫למשל לימודים באמריקה.‬ ‫-למה לא?‬
‫יש לי אזרחות אמריקנית.‬
‫אתה יכול לבוא.‬ ‫-בטח.‬
‫אתה יכול לקעקע את ההיפסטרים של ניו יורק.‬
‫קאש, אנחנו באמת יכולים לעשות את זה.‬
‫היי.‬
‫מה זה היה?‬
‫מה?‬
‫מה לעזאזל אמרת לאמרי שהרגיז אותה?‬
‫הייתה לך הזדמנות והפסדת.‬ ‫מתי תקלוט שאתה צריך להניח לה?‬
‫היי. בוא נלך.‬
‫קדימה. היי.‬
‫מה זה היה? אתה בסדר?‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫היי!‬
‫היי, תעוף ממנה.‬
‫מה?‬
‫לא נמאס לך להתחיל עם חברות של אחרים?‬
‫תירגע, ספיידר...‬
‫לא.‬
‫לא כדאי לך להתעסק איתי, שמוק.‬
‫היי, מספיק. לך!‬
‫מה אתה עושה? אנחנו רק מדברים.‬ ‫-כן? כמו אתמול בערב?‬
‫כן, זהו זה, מר תמים. לך מפה.‬
‫לא. אל תערב אותו בזה.‬
‫את לא עשית את זה.‬
‫זה חלק מהמופע?‬
‫ספנסר, אל תחשוב על זה אפילו!‬
‫אתה רוצה להתחיל?‬
‫אז תתחיל.‬
‫אלוהים!‬
‫סליחה.‬
‫תנו אגרוף, נקניקים.‬
‫ככה?‬
‫האגרטל שלי!‬
‫מלקאי וספנסר...‬
‫תניחו את הנודלס של הבריכה עכשיו.‬
‫אולי תתחפף חזרה לז'נבה?‬ ‫אף אחד לא רוצה אותך פה.‬
‫כן, בסדר גמור.‬
‫אנחנו נדבר.‬
‫מדהים.‬
‫את בסדר?‬
‫אלוהים.‬
‫הקבוצה הזאת חזקה בדרמה, מה?‬
‫כן. היית צריכה לראות‬ ‫את מה שעשינו בשנה שעברה.‬
‫כן, טוב שאת כבר לא מסתובבת איתם.‬
‫היי, ואני שמחה שבאתי וראיתי את הקטע שלך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, היית צריכה לראות את הקהל.‬
‫הם היו כזה...‬
‫זה היה מטורף, באמת. זה היה ממש מגניב.‬
‫תודה.‬
‫היי, אנחנו צריכות לצאת לדייט אמיתי.‬
‫הגיע הזמן, נכון?‬
‫מה?‬
‫אלוהים. אני לא מאמינה שעוד לא שאלתי, אבל...‬
‫מה אנחנו, טז?‬
‫זה קשר לא מחייב, חשבתי.‬
‫אבל אם זה לא מתאים לך, אפשר לחתוך.‬
‫אלוהים, לא! אני...‬
‫אלא אם כן את רוצה, כי אני...‬
‫לא, אני בעניין.‬
‫כן. כן, גם אני.‬
‫טוב, אני רעבה,‬
‫אז אלך לפשוט על הפוד טראק בזמן שהם מנקים.‬
‫כן.‬
‫כן, לכי תעשי את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי.‬
‫המתלה שלך אצלי.‬
‫הוא צודק.‬
‫אף אחד לא רוצה אותי פה.‬
‫חבל שלמדתי ב"הארטלי" בכלל.‬
‫אני יכול להגיע הביתה לבד.‬
‫אני יודעת.‬
‫תזרום איתי רגע.‬
‫אולי זה יהיה קל יותר אם תדבר על זה.‬
‫או שלא תדבר על זה. גם זה בסדר.‬
‫אני רואה שכואב לך מאוד.‬
‫הגוף הוא דבר מדהים.‬
‫הוא זוכר טראומה שהמוח‬ ‫אולי מנסה להתעלם ממנה‬
‫או רוצה לשכוח.‬
‫בקשר לערב ההוא...‬
‫במרדי גרא עם השוטר, אני...‬
‫לא ממש חזרתי לעצמי מאז.‬
‫קשה לעכל את מה שעברת, מלקאי.‬
‫לכל אחד.‬
‫ואתה יכול להדחיק את זה,‬ ‫להעמיד פנים שזה לא קורה,‬
‫אבל זה לא ייעלם.‬
‫והתעלמות רק תחמיר את המצב.‬
‫אני לא מפסיק לפשל.‬
‫אני כל כך כועס על עצמי כל הזמן. אני רק...‬
‫אני רק רוצה...‬
‫אתה עשית את זה לעצמך?‬
‫מה? לא.‬
‫לא.‬
‫עשיתי את זה בקרנבל.‬
‫אנחנו...‬
‫לקחנו את הפסל מברונוס ו...‬
‫- ליאם: איך היה הקטע של האמנות?‬ ‫עדיין רוצה לעשות משהו... -‬
‫הארפס!‬
‫- הארפר: סליחה -‬
‫הארפס! מלקאי אמר לי כל מיני דברים,‬ ‫ואני לא...‬
‫תודה...‬
‫אני לא עושה בשבילך דבר כזה יותר בחיים.‬
‫הנה הפסיכית!‬
‫כדאי שתשים על זה קרח.‬
‫תיכנס לרכב.‬
‫היי.‬
‫רוצה לדבר על מה שהיה קודם?‬ ‫-לא. אני בסדר, מבטיחה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫טוב...‬
‫של מי הרכב?‬
‫סב קיבל מכונית חדשה.‬
‫זו מתנת התנצלות מאבא שלו‬ ‫כי הוא דרס לו את מחבטי הגולף.‬
‫בבקשה תגיד לי שזו בדיחה.‬
‫אני אסיע את התינוק המגודל הזה הביתה.‬
‫איך קראת לי?‬
‫קראתי לך תינוק מגודל.‬
‫- חודר -‬
‫חודר?‬
‫- חודר -‬
‫אני רוצה לפגוש את החודר.‬
‫בטוח שסב ידע שגנבנו את הפסל.‬
‫קלנסי חושב שהוא ראה מישהו בתא הבקרה.‬
‫אז סב...‬
‫אלוהים.‬
‫הבן זונה הטחון הזה!‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬