-Smaklig måltid. -Tack.
Ni verkar ju vara goda vänner nu, du och Alex och company.
Ja. De är rätt schyssta.
Särskilt Louise.
Daan, glöm det, grabben.
-Va? -Du hörde mig.
Passa dig.
Med de där rika familjerna är ingenting vad det verkar.
Jacques…
Allt du berättar för dem kommer till slut användas emot dig.
-Så är det väl med alla familjer? -Var inte naiv.
De kommer aldrig se dig som en jämlike.
De rika är rika av en anledning.
-Säg stopp. -Ja, ja.
Är nånting borta?
Mitt halsband.
Jag kan inte tro det. Hon jobbar en enda dag och nånting blir snott.
Menar du hon nya?
Älskling, du anställde ju henne själv.
-Ja. -Lyssna nu.
Börja inte med det där.
Ta din tid och leta.
Hur kan du vara ihop med någon som mig?
Kärleken är blind, Alex.
Är det din pappa?
-Han tycker allt jag gör är skrattretande. -Du kan starta en klubb utan honom.
-Nej, det kan jag inte. -Jo.
Det kan du.
-Kom igen, Louise. -Det luktar färskt kött.
Sluta, Louise.
-Inte nu, okej? -Okej.
-Vad håller din pappa på med? -Ingen aning.
Jan?
Wedding plannern har kommit.
God morgon.
Förlåt. God morgon. Jag är Melissa, den nya barnflickan.
-God morgon, Pappa. -God morgon.
Kaffedrickare?
Vilket bra väder vi fått, va?
-God morgon. -God morgon!
Åh, kakor.
Olivia, har du sett mammas halsband med den röda stenen? Det är borta.
Nej.
Vill ni ha en kaka?
Nej, inget socker för mig.
-Kaffe. -Det kommer.
Fan, hon är tidig.
-Vem är det? -Christine!
Jag är inte klar än. Kom till köket så får du kaffe av nannyn.
Ska du beställa idag?
Pappa?
Ska du beställa idag, Pappa?
Ja, ja.
-Pappa ska beställa semin. -Vad kul. Vad är det, en blomma?
Nej. Hästsemin.
-Pittsaft. -Olivia!
-Pittsaft? -Sperma.
-Aha, sperma. -God morgon.
-Hej.
God morgon. Jag är Melissa, barnflickan.
-Åh! Är du från Nederländerna? -Ja.
-Vill ni ha kaffe? -Nej, gör dig inte besvär.
-Men en kaka, kanske. -Hugg in!
-Ja. -Hej.
-Ska vi gå? -Ja.
Ordnar du ordentliga kläder till henne?
-Självklart. -Bra.
-Vi ses. -Hejdå.
-Det där är alltså en pingborre? -Ja.
Det kryllar av dem såhär års.
Men höjdpunkten i min samling är läderbaggen.
Osmoderma eremita. Eremita som i eremit.
Man har trott att den varit utdöd i 75 år,
men nu har de hittat några vid liv i en trädstubbe utanför Brugge.
Det här är min man Jan.
Yngsta dottern Louise, och hennes pojkvän Alex Vandael.
-Son till… -Patrick Vandael, ja.
Jag har jobbat mycket med familjen Vandael.
Olivias kommunion, med 400 gäster.
-Att Louise var din dotter! -Ja.
Vi pratade om färgerna, eller hur?
Ja, vi kom väl överens om duken och servetterna?
-Äggskalsvitt? -Ja. Jan?
-Kan du delta? -Jag är ledsen, älskling.
Nödfall på sjukhuset.
Förlåt. Vi ses senare.
Så, äggskalsvitt. Helt kritvitt är det ingen som har längre.
Och med vädret…
-Vi drar härifrån. -Tack.
-Det är sant, men… -Ursäkta oss.
-Vi ska också gå. -Åh, okej.
-Lycka till. -Louise.
Inte äggskal på både servetterna och servettringarna.
Det är sjukt. Mamma bryr sig inte om nånting förutom det där bröllopet.
Det ringer konstant. Bara för att Emilie gifter sig med nåns son.
-Alex, har du inte städat upp spyan? -Den är ju på utsidan.
Och hon är helt till sig över Dubois.
Det gillar inte Pappa heller.
Och så fort han får nog kommer ett nödsamtal från sjukhuset.
-Alex. -Vadå?
Oops.
Kör.
Här, Melissa.
-Vad är det? -Ridkläder, från Mammas garderob.
-Jag vet inte om det är en bra idé. -Hon bryr sig inte.
Det här kommer passa. Det blir jättebra.
Hej!
-Se på fan! -Hej.
-De lever fortfarande.
-Hej, snygging. -Här kommer praktexemplaret.
-Hur var det igår? -Bra. Vi dricker bort baksmällan här.
Fortsätt drick, då mår man bäst.
-Hej. -Hej.
Bara fortsätt drick.
-Tja, Daan. Kom du hem säkert igår? -Jadå.
Och du? Hur hemsk är bakfyllan?
Ingen fara. Du, ska du med och åka gummibåt?
Du var på igår.
-Jag tror Louise skulle bli glad, eller? -Ja.
Fixar du grejerna? Vi måste gå och byta om.
-Byta om? Visst. -Vi kommer också "byta om".
Vad är det med dig nu?
Du är så jävla sexig.
De andra väntar.
Låt dem vänta.
Alex.
Det är bättre såhär.
-Du verkar inte hata det, direkt. -Det är ditt dåliga inflytande.
Så länge det är mitt.
Hallå?
Farbror Jan med stekpannan är utanför.
-Vad fint. -Lite närmre.
Fint.
Kom igen! Snabbare!
-Vad säger han? -Snabbare!
Du har sån tur att du har Alex.
Visst?
Kom. Båten väntar.
-Snabbare! -Snabbare!
Snabbare, Melissa! Snabbare!
Kom igen!
Snabbare!
Är det här allt ni har?
Snabbare!
Kom igen!
Du kan inte rida på riktigt, va?
Jag lovar att inte berätta för Mamma.
Okej.
Båtolycka.
Nära Beach Club.
-Alex! -Lex!
Daan, han vaknar inte. Alex!
Det hjälper inte. Alex!
Kom igen, Alex!
-Kommer någon? -Ja.
Alex!
Åh, pojken min.
-Hur mår du? -Okej.
Vilken chock när Louise ringde.
-Hej, Louise. Hej.
Såna telefonsamtal vill jag helst vara utan.
Vad är allt det här?
-Hejsan. Hej.
-Vem är du? -Hej, jag heter Daan.
-Trevligt. -Hej.
Han jobbar på stranden och räddade Alex.
Är du livvakt? Jag kan inte tacka dig nog.
-Snälla, Mamma. -Vad?
Daan är inte en livvakt, han är en vän.
En god vän.
Jaså, men jag får väl tacka honom ändå?
Vad var det som hände?
Jag vet inte.
Sa de hur länge du behöver stanna här?
-En natt, om testsvaren är bra. -Okej, inte så farligt.
-Alex, jag måste tillbaka till jobbet. -Okej.
Min bror.
Trevligt att träffa er. Hejdå.
-Hur tar du dig dit? -Det är en busshållplats utanför.
Nej, vänta. Ta en taxi, du.
-Här. -Åh, du behöver verkligen inte.
Jag har inget mindre. Ta ett glas och fira det lyckliga slutet.
Här.
Jag skjutsar dig.
Okej. Tack så mycket.
Nej, den är för att det slutade lyckligt.
Hejdå, raring.
Då så.
Jag SMS:ar din pappa och säger att läget är bra.
Fin kamera.
Är du fotograf?
Nej. Jag skulle gärna plugga foto men det är så dyrt.
De flesta fotografer jag känner har inte pluggat det.
Känner du många?
Jag driver ett galleri.
Wow.
Visa mig din konst nån gång, om du vill.
Okej.
-Vad? -Olikt dig att bli kompis med personalen.
-Jag ville gottgöra för en grej. -Jaså.
Jag vill inte veta, egentligen.
Vad tycker era andra vänner om det?
Louise och Victor har inget emot det.
Matti går med på vad som helst, och Margaux…
Margaux är själv rasist, så…
Jag är inte rasist, men se till att han inte utnyttjar er.
Mamma, vet du hur man vet om någon är rasist?
Om de brukar säga: "jag är inte rasist, men…"
-Vad? -Christine är en av mina bästa vänner.
Ja, såklart, då är det lugnt.
Ska du gå?
Ja.
Älskling.
-Kommer du hem? -Ja.
Ser man på. Den vackraste flickan i Knokke är här.
Sluta smöra.
Margaux och dem gick precis.
Ja, vad får det lov att vara?
-En Cola Light, tack. -Ska bli.
Vad tyckte du om min framtida svärmor?
Jag kände mig inte helt bekväm där.
-Min mamma är ännu värre. -Är det så?
Ja.
Vad sa de efter att jag gick?
"Bra kille."
Bra kille? På riktigt?
Ja. Och "sann hjälte."
Hjälte?
Inget i stil med: "sen när umgås du med invandrare?"
-Nej, de kallade dig "personalen". -Åh, personalen, det är bättre.
-Inkompetent, sa han. -Det skulle han aldrig säga.
Han sa det! Du var väl där själv?
Vad är det?
Han behandlar dig som skit med.
-Alexandre. -Ja.
Din far och jag må ha lite problem, men vi håller ihop.
Men du är inte den enda han håller ihop med.
Vad ska det betyda?
Är det nånting jag borde veta?
-Alexandre? -Nej.
Det var inget, förlåt.
Fyra lika!
Du måste ha spelat mycket med Mamma och Pappa.
Nej. De har inte tid.
Pappa är alltid och bygger torn och arenor.
-Och Mamma? -Hon måste organisera saker
och göra saker för fattiga.
Ger hon pengar till de fattiga?
-Hej, Mamma. -Hejsan.
Hur var det med Alexandre?
Bra, får man säga. Imorgon ska han få komma hem.
-Det blir bra. -Vill ni vara med och spela?
Mamma tycker inte om det här spelet.
Okej då, en omgång.
-På riktigt? -Ja.
Åh, häst-finns i sjön.
Jag blandar.
JAG ÄR TRÖTT PÅ DEN HÄR SKITEN
JAG VILL UT HÄRIFRÅN!
Sen drog de ett riktigt dåligt skämt.
Akta.
Var försiktig. Ramla inte.
Fyra lika. Ser man på, jag vann.
Fyra lika.
Det går inte. Jag har bara tre. Vem har mitt sista kort?
Mellan soffkuddarna. Där är alltid det man letar efter.
Där är det. Och titta, Mamma, ditt halsband!
Det som var borta!
Åh, vad bra att du hittade det.
-En omgång till, Melissa? -Japp.
Vill ni vara med en gång till?
Du behöver inte nia mig.
Ha det så kul.
JAG KOMMER TILL DIG
VAR ÄR DU BABY?
Är det problem?
Ja.
-Ett stort problem? -Eh…
180 centimeter långt.
Snyggt.
Arrogant. Ligger i en sjukhussäng och tycker synd om sig självt.
Det är mitt fel.
Att han ramlade.
Rodret…
Han gör mig verkligen galen ibland.
Ena stunden är han odräglig,
andra är han jättecharmig.
Den där charmen kommer jag aldrig ihåg.
Det är kanske en mask, helt enkelt.
Bakom den är han schysst.
Ibland undrar jag…
Vad?
Här.
Vad?
-Vad är det där? -En hajtand.
-Den är till dig. -Varför?
Varför?
-Det är löjligt, nevermind. -Ja.
Du försökte trösta mig?
-Ja. -Med en hajtand?
-Ja, med en hajtand. -Jag är inte 10 år gammal, Daan.
Förlåt.
Nu när du sa:
"Ibland undrar jag…"
Då såg jag en 10-årig flicka framför mig.
Som har en smärta hon inte har någon att dela med.
-Vad? -Okej då.
-Vad vill du? -Jag tar hajtanden.
-Vill du ha den nu? -Ja.
-Nu passar det? -Jag ändrade mig.
-Ändrade dig? Okej. -Ja.
För sent nu.
Synd.
-Jag vill ha hajtanden. Ge mig den! -Försök ta den.
Ge mig den jävla hajtanden!
Daan!
-Tack. -Varsågod.
SVARA FÖR I HELVETE VAR ÄR DU?
Den där tanden kan… Vad gör du?
Den där tanden kan vara 40 till 65 miljoner år gammal.
-Är den värdefull? -Nej, inte värdefull, men sällsynt.
Jaså?
-Gillar du den? -Ja.
Du ser, det är inte pengar som gör en lycklig.
Men man kan göra kul saker med pengar.
-Billiga saker kan också vara kul. -Ja.
-Jag menar inte sex. -Okej då.
Jag har haft jättebra semestrar med folk som faktiskt behövt spara för dem.
Okej.
-Har du varit på en camping nån gång? -Ja.
-Har du? -Ja, när jag var liten.
-På riktigt? -Ja.
-Vilken? -Camping Frankrike.
Camping Frankrike, lägg ner.
Okej då.
Aldrig hittills.
Apropå camping så ska jag till en nu.
Kom igen.
-Det här är Louise, lämna ett meddelande. -Fan.
-Har du samtalat med läkaren? -Ja, allt är som det ska.
-Du får inte gå hem utan godkännande. -Jodå.
-Nej, det får du inte. -Jo, det får jag.
Mot campingen!
-Alexandre? Du… -Var är Pappa?
Jag är Melissa, er nya nanny.
Var är Pappa?
På sitt kontor, tror jag.
Det är väl inte om Crazy Lulu igen?
Är du inte orolig för mig?
Hurså?
Jag var precis på sjukhuset.
Mamma berättade det.
Jag har bestämt mig.
Jag ska öppna Crazy Lulu. Och eftersom jag är inkompetent ska jag inte störa dig mer.
Det är inte bara att du är inkompetent. Du tror verkligen att du är en riktig man.
Stanna när jag pratar med dig!
-Du leker med elden. -Jag kan berätta saker för Mamma.
Om betalningen för Fontanan.
Du kunde inte låta bli.
Ännu en av hennes bästa vänner?
Gå härifrån.
Ut härifrån!
Lugna ner dig!
Lugn!
Ut, nu!
Dra åt helvete!
Du kommer inte tillbaks hit. Förstått?
Det var sista gången du hotar mig i mitt eget hem!
Patrick! Vad är det som försiggår?
Fan!
Undertexter: William Carlsson Taylor