Lou!
- Ce-ai pățit? Jacques? - Jacques!
- Jacques, ne auzi?
Ești lucid?
Ajutor! Să ne ajute cineva!
Totul va fi bine. Ajutor!
Repede, o targă!
Mă auzi?
Tahipnee.
Baricardie.
Reactivitate scăzută.
Pregătiți oxigenul!
- Monitorul! - Saturație în oxigen 80%.
- Ce a luat? - Alcool și MDMA.
- Saturație 70%. - Sau cocaină. Cred.
- Crezi? - Saturație 60%.
Nu eram de față. Era petrecerea burlăcițelor.
- Duceți-l în sală! - Stop respirator.
Veniți cu mine!
- Sonda. - O intubăm.
O VARĂ ARTIFICIALĂ
Formele de internare. Cartea de identitate.
- Așteptați acolo! Numai bine! - Mulțumim!
INTERNĂRI
Alex?
- Aduc cafea. - Bine.
Louise…
Ce-a pățit Louise?
E în comă. A luat o supradoză.
Trebuia să fi știut, dar îmi păsa doar de afurisitul de club!
Supradoză? Cum?
La petrecerea burlăcițelor. Credeam că e cu tine.
- Am găsit-o în mare. - Alex?
Supradoză?
Îmi pare rău!
- Ai vorbit cu Emilie? - A intrat mesageria.
- Așază-te! - Emilie, sunt mama. Unde ești?
Sună-mă! E urgent.
- Cum e? - Stabilă.
E bine, nu?
Nu-i nici bine, nici rău. Nu înseamnă nimic.
Încă n-a ieșit la liman.
E prea de tot! Mi-era rușine cu tine. Acum îmi faci scârbă!
- Patrick! - Și tu mie.
Mai deschizi gura? Știu de ani buni că ești un neisprăvit!
Dar s-o droghezi pe o fată bipolară?
- Secătură! - Patrick!
- Nu era acolo. El doar a găsit-o. - Louise e în viață datorită lui.
Da!
Ai rămas interzis.
- Tată, măcar cere-ți scuze! - N-o să vezi una ca asta.
Scuze!
- Melissa! - Scumpo!
Nu dormi? Daan.
Ce s-a întâmplat?
- Păi… - Fata noastră e la Terapie Intensivă.
- Louise a luat o supradoză. - Ce înseamnă asta?
Că a luat prea multe pastile.
Îi fac spălături stomacale?
Îmi pare rău.
Poftim?
Îmi pare rău.
Am judecat greșit situația. Îmi pare rău.
Da. E în afara pericolului.
Îi scădea temperatura, dar concentrația în oxigen a crescut.
Maxime!
Jan!
Mersi, Paul!
- Mulțumim. - Oameni buni…
O sun pe Emilie.
Uite-l!
- Tu ai făcut-o! - Ce?
Nu-i așa, canalie?
„Jigodie!”
Ce bine arăți! Ăsta ți-e partenerul?
- Bețivanule! - De mine vorbești?
Da. Șterge-o sau ajungi iar la Urgențe!
Nu-i așa că are nasul cam strâmb?
- Vă rog… - Du-o acasă!
Așa e mult mai bine.
- Cine e jigodie acum? - Jacques!
Vino, Dani! Era cazul.
Imbecilule!
- Lasă capul pe spate! - Da…
Cheile sunt la mine.
Ce-i?
Tati…
Tati și Alex se urăsc.
- Nu-i așa. - Ba da.
Dormi cu mine!
Da? Hai în pat!
Aș vrea ca tati să moară.
- Probabil că sunt lucrurile ei. - Mobilul, da.
- Poftiți! - Mulțumesc!
Auzi?
Ce au de împărțit Patrick și Alex?
Dar Patrick și Jacques?
Sau tu și Paul.
Nu gândeam.
Ce moacă a făcut Eleonore!
Scumpo?
Scumpo!
Scumpa mea!
- Mi-e frică. - Nu-i nimic.
- Tati e aici. - Și mami!
Nu-i nimic.
E bine!
Scumpa mea!
Nu-i nimic!
Alex, s-a trezit!
Poți s-o vezi doar când o să se simtă mai bine.
Bine.
- Iar s-o internăm? - Ar putea primi vizite.
Avem cei mai buni neurologi, psihiatri și asistenți sociali.
- E locul potrivit pentru ea. - Dacă credeți că e bine, așa facem.
- Faceți plângere împotriva dealerului? - Nu, Paul. Serios.
- Nu implicăm poliția. - Mă gândeam eu.
Bine.
Mersi!
- Firește. - Pentru tot.
Mergem la fata cea mare? Măcar ea e cuminte.
- Ce-i asta? - Cheamă femeia de la curățenie!
Și un taxi.
Bieții lor părinți!
E fata lui Mirjam.
- Care Mirjam? - Zegers.
- Mirjam Zegers? N-o cunosc. - Ministrul!
Emilie?
Emilie!
Fir-ar…
- Cine-i ăla? - N-am știut cum să-ți spun.
Este…
Păzea, că vin!
- Am câștigat! - Da!
Bună, mami!
- Fac un duș. - Foarte bine, scumpo!
Poftim!
- Ce haos a fost aseară! - Da.
- Olivia era foarte tulburată. - Îmi imaginez.
Pare matură pentru vârsta ei, dar e doar un copil.
- Și e sensibilă. - Știu. Sunt mama ei!
Și Jacques…
Îl înțeleg, știindu-i trecutul. Dar cred…
Nu faci așa ceva în fața copiilor.
E supărată că tatăl ei e certat cu fratele ei. Asta o doare rău.
Vrei vin?
Trebuie să am grijă de fetița ta cea minunată.
Suntem în Knokke. Ești în concediu.
Bine.
Merg oricum să văd ce face. Și fac un duș.
N-am observat nimic.
Era drăguță, veselă…
Se plimba printre invitați zâmbind…
- A fost o petrecere grozavă. - Asta e limpede!
E ca-n cocină aici!
La prima vedere, n-au stricat nimic.
Mamă, îmi pare rău! Toată lumea era criță!
Și-a recunoscut greșeala, și-a cerut scuze!
Prima oară în viața lui.
Și tu l-ai crezut?
Poate că era sincer.
Cum poți fi așa naiv, Alexander?
Poate primi vizite.
- Spune-i că o pup! - Sigur. Pa, Jacques!
Alex, așteaptă!
Știi ceva de Louise?
- Nu mai e treaba ta. - Poftim?
Ascultă…
Dacă-și lua tratamentul…
atunci…
nu pățea porcăria asta.
Unde a plecat Alex?
Trebuia să ajungă la Lulu. Pentru livrări.
Nu știu sigur.
Alex…
- Ușurel! Nu te ridica! - Îmi pare rău!
Iartă-mă!
Nu. Tu să mă ierți!
N-ai de ce să-ți ceri scuze!
Iartă-mă!
Am fost un nemernic.
Eu…
Te-am neglijat.
Rahat… Iară-mă!
Prostuțule!
O să am grijă de tine.
O să văd de tine, promit!
- Te iubesc. - Și eu, pe tine.
Cu adevărat.
E la psihiatrie.
- Cine? - Louise.
Louise, la psihiatrie? Aoleu!
Deschizi gura? Bine.
SPER CĂ TE SIMȚI BINE
DAAN: SPER CĂ TE SIMȚI BINE
Alex are grijă să-și ia pastilele.
Dacă nu-ți plăceau băieții, sigur îți făcea avansuri!
Mersi!
- Mie nu mi-a făcut ochi dulci. - E nebună, nu oarbă!
Lou?
Bună!
Hai la mine!
- Îmi pare rău! - Pentru ce?
Am stricat tot.
N-ai stricat nimic.
Cum te simți?
De rahat.
Asta-i o închisoare.
Iau aer de două ori pe zi.
Tata zice că e printre cele mai bune spitale din țară.
Vreau să plec.
Și apoi?
Vreau să mă distrez.
Auzi?
Mai știi? Când eram mici, mergeam într-un parc de distracții.
Aveau un joc în care loveam cu ciocanul niște cârtițe.
Whac-A-Mole.
Tu le loveai tare de tot, iar și iar.
Până-ți amorțea mâna.
Acum ești ca o cârtiță.
Și viața te-a lovit zdravăn.
Dar vei supraviețui.
Mai știi?
Ia ăștia!
Plecăm!
- Unde? - O să vezi!
Ești as! Cum reușești? Păzea!
- Cât pe ce! Să încerc? - Da.
Start! Uită-te, Lou!
Reușesc!
Fii atentă! Lou, sunt grozavă!
Fii atentă! Eram grozavă!
Doamne!
Uite! Am primit un bonus!
Lou, nu ți-e bine?
Hai acasă!
De ce sufăr atât?
Nu subestima boala asta. Ai fost copleșită.
Trece, dar trebuie să ai răbdare.
I-am rănit pe toți.
Pe mama, pe tata.
Pe tine.
Pe Alex, Daan, Margaux.
Pe toți cei la care țin și care țin la mine.
Cel mai rău îi rănește pe apropiați.
- De ce? - Știi că nu te vor lăsa la greu.
O sticlă de vin pentru prieteni dragi.
- Poftiți! - Mulțumim!
- Savurați! - Mersi, Jacques!
- E beat? - Am auzit că are o mică problemă.
- Zău? - Da.
- Cu alcoolul? - Și nu doar.
- Glumești! - Trage pe nas?
- Grozav! - Să-i țină de urât Louisei!
- Poate fac reducere pentru grupuri. - Lasă bârfa și viziteaz-o!
Nu ți-a trecut prin cap?
Unde erai când zăcea în apă?
Scuze, uitam! Erai pulbere. Nu, Margaux?
Jos pălăria, Margaux!
Doamne!
- Mâine o ducem înapoi la spital! - Mamă, e nefericită acolo!
- Dar e în siguranță. - Mai ai încredere în ea?
- Spune drept! - Nu știu. O putem supraveghea și aici.
Emilie, nu poate rămâne singură nici o clipă!
- Eu și tatăl tău lucrăm. - Poate aranjez eu ceva.
- Putem face cu rândul. - Și eu sunt aici.
Nu știu.
Nu știu…
Bună!
- Intră prin spate! - Bine.
- Salut! - Bună!
Trebuia să te văd.
Eu…
am o întrebare.
Mă bântuie de ceva vreme.
Trebuie să știu.
Dacă…
tu…
ți-ai fi luat pastilele ca de obicei…
te-ai mai fi îndrăgostit de mine?
Dar n-aș fi cedat tentației.
Deci…
chiar m-ai iubit.
Încă te iubesc.
Mai e ceva între noi?
Ai văzut?
Banii sau viața!
Arăți bine.
Sincer!
L-am văzut pe Daan.
Dar te-am ales pe tine.
Nu vreau să te pierd.
Nici eu, pe tine.
Să n-ai încredere în Daan!
Claudia, fosta bonă a Oliviei…
e mătușa lui Daan.
Poftim?
Melissa o caută de doi ani. De asta s-a angajat la voi.
E aiurea rău!
Claudia a fugit pentru că a furat de la voi, nu?
Bijuterii de sute de mii de euro, de la mama.
Scuză-mă, am puțină treabă!
Mă întorc cât de repede pot.
Rahat!
Futu-i!
Subtitrarea: Irina Para de pot.