Lou!
-Hur gick det? Jacques? -Hallå, Jacques.
-Jacques? -Hör du oss, Jacques?
-Hallå, Jacques?
Hjälp! Kom, någon!
Det kommer bli bra. Hjälp!
Hjälp!
Bår, snabbt.
Hör du mig?
Ytlig andning.
Svag puls.
Akutrum två.
Gör syrgasen redo.
Monitor.
Syremättnad 80 procent.
-Vad har hon tagit? -Alkohol och MDMA.
Syremättnad 70 procent. -Eller kokain, tror jag.
-Tror du? -60 procent.
Jag vet inte, jag var inte med. Det var möhippa.
-Ta honom till väntrummet. -Patienten andas ej.
Kom med mig till väntrummet.
-Intubera. -Intuberar.
Hans papper. Varsågod. Och hans legitimation.
-Då kan ni vänta där borta. Tackar. -Tack så mycket.
Alex?
-Jag går och hämtar kaffe. -Okej.
Louise…
Vad är det med Louise?
Hon är i koma.
Hon tog en överdos.
Jag borde ha vetat, men jag tänkte bara på min fucking klubb.
En överdos? Hur?
På Emilies möhippa.
Jag trodde hon var med dig.
-Jag hittade henne i tidvattnet. -Alex?
En överdos?
Förlåt.
-Har du pratat med Emilie? -Bara telefonsvarare.
-Kom och sätt dig. -Emilie, det är Mamma igen.
Var är du?
Ring tillbaka, det är akut.
Så?
Det är stabilt.
Det är bra, väl?
Det är varken bra eller dåligt. Det är inget.
Vi är inte framme än.
Du! Jag skämdes över dig men nu gör du mig illamående.
-Patrick. -Detsamma.
Att du vågar öppna käften! Du har alltid varit opålitlig,
men att proppa en bipolär flicka full med knark? För helvete!
-Ditt lilla kräk! -Patrick!
Patrick!
Alex var inte med. Han hittade henne bara.
Det är hans förtjänst att Louise lever.
Ja.
Har du inget att säga?
Pappa. Säg åtminstone förlåt.
Din pappa är inte typen som säger det.
Förlåt.
-Melissa! -Hej, raring.
Du borde vara i säng nu. Daan.
Vad står på?
-Vår… -Vår dotter ligger på IVA.
Louise tog en överdos.
Vad betyder det?
Att man har tagit för många piller.
Måste hon magpumpas?
Förlåt.
Ursäkta?
Förlåt.
Jag felbedömde situationen. Förlåt.
Hon är utom livsfara.
Efter syrgasbehandling är hennes kroppstemperatur och syremättnad stabila.
Åh, Maxime.
Jan.
Tack, Paul.
-Tack. -Hörni…
Jag ringer Emilie.
Där är han.
-Det var du, va? -Vad?
Eller hur, din vrålapa?
"Rövhål, rövhål!"
Vad du ser ut, grabben. Är du här med din kollega?
-Fyllskalle. -Vem kallar du fyllskalle?
Dig. Stick härifrån om du inte vill tillbaka till akuten.
Tycker du inte att hans näsa är på sniskan?
-Snälla… -Ta hem henne.
Sådär ja. Mycket bättre.
-Vem är rövhålet nu? -Jacques!
Kom nu, Daan. Det var på tiden.
Kukhuvud.
-Luta huvudet bakåt. -Ja, ja.
Jag har dina nycklar.
Vad är det?
Pappa…
Pappa och Alex hatar varandra.
-Nej, det gör de inte. -Jo, det gör de.
Vill du sova här hos mig?
Ja? Okej, kom hit.
Jag önskar att Pappa dog.
-Det där är nog hennes grejer. -Hennes mobil, tror jag.
-Varsågod. -Tack.
Du.
Vad är det mellan Patrick och Alex?
Eller med Patrick och Jacques?
Eller du och Paul?
Jag tänkte inte.
Du skulle sett Eleonores min.
Älskling?
Älskling.
Åh, älskling.
-Jag är rädd. -Det är okej.
-Pappa är här. -Mamma och Pappa är här.
Det är okej.
Hej, älskling.
Det är okej.
Alex, hon har vaknat.
Du får inte besöka henne just nu, men när hon blivit lite bättre.
Okej.
-En psykiatrisk avdelning igen? -Det är ingen sluten avdelning.
Vi har de bästa neurologerna, psykologerna, socialarbetarna…
Det är det bästa alternativet.
Okej, om ni tycker att det blir bäst för henne så.
Vill ni gå till rätta med de som sålde drogerna?
Åh, nej Paul, verkligen inte.
-Lämna polisen utanför det här. -Jag tänkte väl det.
Okej.
Tack.
-Ingen orsak. -För allt.
Ska vi åka till vår förstfödda?
Hon sköter sig åtminstone.
-Vad är allt det här? -Ring städerskan.
Och en taxi.
Fler som gör sina föräldrar glada.
Det där är Myriams dotter.
-Myriam? -Segers.
Myriam Segers? Det säger mig inget.
Ministern.
Emilie?
Helvete.
Vad händer där?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Är det…
Här kommer jag!
-Jag vann! -Ja.
Hej, Mamma.
-Jag tar en dusch. -Gör det, raring.
Här.
-Vilken soppa igår. -Verkligen.
-Olivia tog det hårt. -Det kan jag tänka mig.
Hon verkar så vuxen, men hon är fortfarande så ung.
-Och känslig. -Jag vet, jag är hennes mamma.
Och Jacques.
Jag förstår honom, för jag känner till bakgrunden. Men…
Man beter sig inte sådär framför barnen.
Det hon tog hårdast var att Jacques och Alex bråkar.
Det gjorde henne jätteledsen.
Rosé?
Din underbara dotter är under mitt ansvar just nu.
Vi är i Knokke. Och du är ledig.
Okej.
Jag går och tittar till henne bara.
Och tar en dusch.
Jag märkte ingenting.
Hon var så gullig. Glad.
Hon gick runt och var lycklig.
-Det var en jättebra fest. -Menar du det?
Det är en svinstia här, Emilie.
Inget verkar vara sönder eller så.
Mamma, förlåt. Alla var jättefulla.
Han erkände att han hade fel, och han bad om ursäkt.
För första gången i sitt liv.
Och du köper det?
Jag ger honom en chans.
Hur kan du vara så naiv?
Man får besöka henne nu.
-Hälsa från mig. -Ska bli.
Vi ses, Jacques.
Alex. Vänta.
Har du hört nåt från Louise?
-Hon är inte ditt problem längre. -Va?
Lyssna…
Om hon bara hade tagit sin medicin…
så hade vi sluppit all den här skiten.
Vart hade han så bråttom?
Det var nåt på Crazy Lulu.
Leverans eller nånting.
Jag vet inte riktigt.
Alex.
Var försiktig.
Förlåt.
Nej, förlåt mig.
Be inte om ursäkt.
Förlåt.
Jag har varit ett svin mot dig.
Jag…
Jag har tagit dig för givet.
Fan.
Förlåt.
Alex.
Jag ska ta hand om dig.
Jag ska ta hand om dig. Jag lovar.
-Jag älskar dig. -Jag med.
Jag älskar dig.
Hon är på psyket.
-Vem? -Louise.
Louise? På psyksjukhus? Jävlar.
Få se? Okej.
JAG HOPPAS DET ÄR BRA MED DIG
FRÅN DAAN: JAG HOPPAS DET ÄR BRA MED DIG
Alex måste se till att hon tar sina piller.
Om du gillade tjejer hade hon försökt haffa dig.
Tackar.
-Hon har inte försökt nåt med mig. -Hon är galen, Matti, inte blind.
Lou?
Hej.
Kom hit.
-Förlåt. -För vad?
Jag sabbade allt.
Du har inte sabbat nånting.
Hur mår du?
Skit.
Det här är ett fängelse.
Jag får ta luft två gånger om dagen.
Pappa säger att det är en av de bästa avdelningarna i Belgien.
Jag vill ut.
Vad vill du göra ute?
Nånting kul.
Du.
Kommer du ihåg när vi var små?
Vi brukade gå på tivoli.
Vi spelade alltid det där spelet där man slår mullvadar med en hammare.
Whac-a-Mole.
Du slog svinhårt med den där hammaren, om och om igen.
Bang, bang, bang.
Tills du tappade känseln i armen.
Kanske är du en sån mullvad just nu.
Kanske slår livet dig i huvudet med en hammare.
Men du kommer studsa tillbaka.
Kommer du ihåg?
Här, ta på det här.
Kom. Vi sticker.
-Vart? -Du får se.
Du äger på det här. Hur gör du det?
Akta!
-Nästan. Får jag? -Ja.
Kör!
Okej, Lou, kolla!
Jag klarar det.
Kolla.
Lou, jag vinner!
Lou, kolla! Det går svinbra!
Oh my god.
Titta, jag fick bonus!
Hur mår du, Lou?
Kom, vi åker hem.
Varför gör det så ont?
Du får inte underskatta det här. Du måste veta dina gränser.
Det kommer bli bra, men du måste ge det lite tid.
Jag har sårat alla.
Mamma. Pappa.
Dig.
Alex, Daan, Margaux.
Alla jag tycker om och alla som tycker om mig.
Man skadar alltid de som är närmast en.
Varför?
För att man vet att de aldrig kommer överge en.
En flaska rosé till järngänget.
-Varsågoda. -Tack.
-Bra grejer, Jacques. -Tack.
-Är han full? -Han ska ha lite problem med det där.
-Är det sant? -Ja.
-Med alkohol? -Inte bara.
-Du skojar. -Kör Jacques ladd?
-Otroligt. -Han kanske kan få dela rum med Louise.
De kanske kan få mängdrabatt.
Ni kunde hälsa på istället för att snacka skit.
Inte tänkt på det?
Var fan var du när hon låg halvdöd i havet?
Du var helt jävla väck själv, eller hur?
Bra jobbat, Margaux. Verkligen.
Jesus.
Hon ska tillbaka dit imorgon!
Men hon är jätteolycklig där.
-Det är åtminstone säkert där. -Litar du fortfarande på henne?
Gör du verkligen det?
Jag vet inte. Men någon kan väl vara med henne här?
Hon kan inte lämnas ensam för en sekund.
Jag åker iväg med jobbet och Pappa…
Jag kan ordna nånting.
Vi kan turas om.
Jag är också här.
Jag vet inte.
Hej.
-Gå runt till baksidan. -Okej.
-Hej. -Hej.
Jag behövde träffa dig.
Jag…
Jag måste fråga en sak.
Jag har velat fråga hela tiden.
Jag måste veta.
Ifall…
Du…
Om du hade tagit din medicin som vanligt,
hade du ändå blivit kär i mig?
Men jag hade kunnat stå emot det.
Så…
Du var alltså kär på riktigt.
Jag är det fortfarande.
Har vi fortfarande nånting?
Såg du?
Upp med händerna.
Du ser bra ut.
Jag menar det.
Jag har träffat Daan.
Men jag valde dig.
Jag vill inte förlora dig.
Inte jag heller.
Lita inte på Daan.
Er förra nanny, Claudia.
Hon var Daans moster.
Va?
Melissa har letat efter henne i två år. Det är därför hon jobbar hos er.
Det är så fucked up.
Claudia flydde för att hon stal, eller hur?
Smycken från Mamma för flera hundra tusen.
Förlåt, men jag har jobb med Lulu jag måste göra.
Jag kommer snart tillbaka.
Fuck!
Undertexter: William Carlsson Taylor ag måste göra.