JULIETTE BJUDER IN DIG TILL SIN 22-ÅRSDAG
Herr Paroti, jag upprepar min fråga.
Satt du bakom ratten på Alfa Romeon? Ja eller nej?
Jag väntar på min advokat.
Lustigt. Han är lite sen.
Okej, en helt annan fråga då?
Vad gör du med familjen Vandael?
Jag tror att din mor hade rätt för två år sen.
När hon anmälde familjen Vandael till polisen för mordet på hennes syster.
Din moster Claudia.
Hänger du med? Jag är på din sida.
Kan du vara snäll och börja samarbeta, herr Paroti?
Ja?
Tack.
Inspektör Germonprez.
-Har du hållit tyst? -Ja.
Bra jobbat.
-Jag är slut. -Kom igen.
-Jag kan inte. -Du kan.
Lou, vänta.
Vi går en stund.
Okej, vi går.
Hördu…
-Ska du på Juliettes fest ikväll? -Så hon bjöd dig?
I morse, i ett sms. Ganska sista minuten.
-Trevligt. -Men jag ska inte gå.
-Va? Det är klart att du ska. -Vi får se.
Kom igen, temat är antiken. Min kostym blir jävligt sexig.
Jag känner inte för det.
-Lou, du måste komma ut mer. -Jag är ute.
-Hördu. -Vad?
-Jag ser vad du sysslar med. -Vad?
Du avskärmar dig själv.
Jo, det gör du.
-Jag tänker inte dricka och festa mer. -Det behöver du inte.
-Som om ni inte skulle tvinga mig. -Okej.
-Dessutom litar jag inte på Juliette. -Varför inte? Hon är trevlig.
Jag kände henne förr, minns du? Det är konstigt att hon bjuder in mig.
-Varför? Vad hände? -Det var väldigt intensivt.
Jag förstår inte varför hon är tillbaka igen.
-Är du svartsjuk? -På Juliette och Alex?
-Jag vet inte. -Jag dricker inte.
Jag kan inte se dem hångla i romerska dräkter medan jag är nykter.
-Kom igen, tre till. -Nej, jag är färdig.
-Tre till och jag kanske går ikväll. -Nej.
Vänta, vad? Lou, det är inte rättvist!
FASTIGHETSMOGULFAMILJEN VANDAEL FORTSÄTTER SÄLJA AV
Vad är din koppling till familjen Vandael?
-Vad menar du? -Du behöver inte svara.
Det handlar om en olycka. Varför frågar du om familjen Vandael?
Vad är ditt problem?
Så du vill prata om olyckan nu. Okej.
Där ser man.
Herr Paroti, jag hade hållit mig i närheten. Jag har fler frågor.
Jag tror att du döljer nåt.
Vi kanske borde diskutera familjen Vandael nästa gång.
Fantastiskt, Maurice. Du är bäst.
Och de gick med på alla villkor? Ja.
Ja, vi löser det. Ordna pappersarbetet.
Ja.
Och vänta inte för länge med att få dem att skriva på. Ödsla inte tid, okej? Tack.
Pappa, såg du artikeln i De Tijd?
Sen när läser du tidningen?
Varför är de ute efter oss?
Höga träd fångar vinden. Journalister är apor som vill nå högt.
Har vi mycket kvar att sälja?
-Det angår inte dig. -Bonmamie tycker det.
Njut av att vara ung. Jag tar hand om det.
Vi har ett nytt projekt på golfbanan som kommer att slå alla med häpnad.
Maurice slutför en affär med ägarna till sista tomten.
Efter det kan vi börja bygga och vi behöver inte sälja till Vermeer.
Det är goda nyheter.
Du kan fortfarande lära dig ett och annat av mig.
Hör på…
Vill du åka till Verbier?
-Ja, visst. -Du måste hämta några dokument.
Och ta med dig Daan. Han måste försvinna.
De vill att jag stannar här för vidare utredning.
-Fan. -Ja, fan.
Inspektören hämtade faster Claudias akt.
-Allvarligt? -Ja.
Han läste ditt uttalande och tror på det du sa då.
Att Vandaels har koppling till hennes försvinnande.
För ett år sen hade det glatt mig, men nu, med Thomas…
-Fan. -Vi kan inte hindra dem heller.
Fick du fram nåt av Vermeer?
Han hatar dem. Han hatar de jävla Vandaels mer än vi gör.
Men Anton är en bra människa.
Nej, du är kär i honom. Det är nåt annat.
Det är jag inte.
-Anton. -Angelique.
Jag ser fram emot att höra varför du ringde mig.
Kom in.
Du är, utan tvekan, den bästa advokaten jag någonsin har haft.
Tack. Jag har alltid gillat att jobba för dig.
Kom tillbaka.
Ja, du hörde mig. Jag vill att du jobbar för mig igen.
Snälla. Förlåt. Allvarligt?
-Åh nej, du menar det. -Du reagerar som om det vore ett frieri.
-Förlåt, men… -Vill du?
Du överrumplade mig.
Vad behöver du mig till helt plötsligt?
Jag vill köpa Vandael-gruppen.
Vandael-gruppen. Anton, vänta.
Kom igen.
Jag måste fundera på det här. Jag menar, verkligen fundera.
-Det går dåligt för dem. -Det är därför jag vill agera nu.
Ja, men jag menar särskilt på personlig nivå.
-Eleonore är ett vrak. -Stackare.
Jag kan fortfarande se gnistan.
Kom igen, du var så bra. Så skarp.
Det var jag verkligen.
Kan jag räkna med dig?
Vi ska radera deras existens. Deras ljuva liv är över.
Lugna dig. Att radera har aldrig varit min stil, det vet du.
-Men jag ska diskutera det med Jan. -Varför skulle du?
-Hej, Angelique. -Flickor. Vad håller ni på med?
Vi ska på fest.
Nej, det är ingen bra idé. Rallyt var påfrestande nog.
Jag sa ju att jag inte körde. Daan körde.
Jag vet det.
-Vad? -Jag tror dig.
-Gör du? -Ja, jag tror dig.
Så länge du är ärlig mot mig, fortsätter jag tro dig. Överens?
Okej.
-Var det Juliettes pappa? -Ja, Anton.
Han vill ha mig tillbaka.
-Som advokat. -Det är goda nyheter.
-För ett fientligt övertagande. -Av vilka?
-Vandael-gruppen. -Va?
Han vill utnyttja deras svaga position.
Han har velat ha dem i åratal och säger att det är dags nu.
-Och du tänker hjälpa honom? -Vad hade du gjort?
Eleonore är din bästa vän, mamma. Du kan inte göra så.
Du har rätt.
Kom igen, Lou, vi har fortfarande mycket att göra.
Så jag har inget att säga till om igen?
-Hej då! -Nej.
-Jag tror att Juliette satsar allt ikväll. -Gör du?
Hon är galet kär i Alex. Har du inte märkt det? Det är pinsamt.
Kan jag få rougen?
-Hennes pappa vill köpa Vandael-gruppen. -Va? Verkligen?
Ja. Jag hoppas bara att Alex vet vad han gör.
Varför bryr du dig? Det är inte ditt problem.
-Tycker du inte att det är konstigt? -Jag vet inte. Släpp det nu, okej?
Jag ser fram emot ikväll.
-Se där. Perfekt tajming. -Det är vad jag kallar bra service.
Du borde träna mer, som han. Du med ditt kölbröst…
Jag är nästan där.
-Oj, Vic blev precis uppraggad. -Jag älskar stället. Jag vill stanna.
Jag fattar. På romartiden var det inne att vara gay.
Vår queer-expert.
Jag läste det nånstans. Sodomi kallades det.
-Vad kallades det? -Sodomi. Det betydde…
-Vad betydde det? -Analt.
-Det är otroligt. -Jag hittar inte på. Det är sant.
Jag föredrar den heterosexuella tidsåldern.
-Se vem som är här. -God kväll.
Skönheter.
-Jag visste inte att du skulle komma. -Samma här.
-Vem är du? -Gissa.
-Jag har ingen aning. -Kom igen, Matti.
-Nån slags gudinna? -Jaktens gudinna.
Just det.
-Diana. -Tack, Victor. Det är uppenbart.
-Och du? -Gissa.
Sköna Helena av Troja, Greklands vackraste kvinna?
-Och orsaken till de blodigaste krigen. -Visst, det var hennes fel.
Nej, två killar kunde inte urskilja sina kukar från sina hjärnor.
-Det är lite kortsynt. -Precis som du, Matti.
Ursäkta? Vad har det med mig att göra?
Melis?
-Se vad jag hittade. -Är det barnens? Låt bli.
-Vill du ha lite? -Allvarligt?
Du är galen.
-Du skulle bli en bra kejsare. -Tror du det?
-En som krossar det romerska imperiet. -Dra åt helvete.
Hej, Daan.
-Vad gör han här? -Vår kejsare måste ha bjudit in honom.
Han är som en knähund.
"Nordens befälhavare.
Far till en mördad son, make till en mördad hustru."
Någon?
-Gladiatorn, eller hur? -Korrekt.
Jösses, queer-expert och filmnörd. När blev du så smart?
Vad gör de? Lägg av.
-Vilka fan är de? -Hon är galen. De är gyllene.
-Vem är hon? -De är målade.
Håll dig borta. Jag gillar inte det där.
Låt spelen börja.
Mår du bra?
Nej.
Inte jag heller.
Vad är det?
Ett brev.
Skrattar du åt mig?
Nej, jag ville be om ursäkt.
Du har verkligen gett mig problem.
Du fattar det, va?
Jag gjorde detsamma med dig.
FÖRLÅT
-Du la ner mycket känslor i det. -Det är väldigt dyrt brevpapper.
Det går bra för dig.
Jag är stolt över dig.
Förlåt mig.
Detsamma.
Jag finns här för dig.
Så det är inget du behöver oroa dig för just nu.
Och Alfan… Nej, tack, jag kör. Alfan var försäkrad, så det är okej.
Men borde inte Melissa ta hand om det här? Hon är hans mamma, eller hur?
Hur som helst, jag måste erkänna att nu när jag är tillbaka, känner jag det igen.
Det är omöjligt, det här är gott vin. Det var inte billigt. Eller hur, Patrick?
Det är dyrt vin, eller hur?
Jag praktiserar juridik, Eleonore. Jag jobbade som advokat i åtta år.
Förlåt. Ursäkta mig. Jag glömmer alltid att du jobbade i åtta år.
Om du älskade det så mycket, varför slutade du?
På grund av barnen.
-Du vill fylla tomrummet, jag fattar. -Nej, det är inte det.
Jag känner bara en önskan att jobba igen.
Lägg av. Vem försöker du lura?
Du behöver bara ta hormoner, det är allt. Det är en medelålderskris.
Vad gör du?
Jag gillar inte när ni dricker. Alkoholister.
Vakta din tunga!
Ingen fara. Jag vet hur det är.
Louise kunde också bli väldigt arg.
-Jan övertalade mig att gå i terapi. -Nej.
Jag brukade vara sån, Eleonore, men tro mig, det funkar.
Jag förstår Louise mycket bättre nu. Det kan göra dig gott.
Var det därför du gick på college?
För att säga att jag behöver terapi för att förstå min egen dotter?
Hon har bara en dålig attityd. Hon är inget psykfall som din.
-Jag hittar ut själv. -Ska du gå?
-Sa jag nåt fel? -Jag vet inte, jag lyssnade inte.
Här.
Att se henne med den där tjejen, det är konstigt.
Vi var tillsammans i två år och det är som om det inte betydde nåt.
Jag är för hög för det här. Men hon älskade dig verkligen.
Jaså?
Oj.
-Tror du att hon alltid har varit lesbisk? -Det kan du inte veta.
Hur länge har du vetat?
Vilken skitfråga. Varför frågar alla det?
Du ställer skitfrågor hela tiden, så det är okej.
Det är sant.
-Hon var bra på avsugningar. -Var hon?
Galet bra. Varenda gång.
Va?
Ska jag suga av dig?
Va?
-Hej. -Hej.
Wow, du ser fantastisk ut. Otrolig.
-Tack. Ni har också klätt upp er. -Gillar du det?
-Daan, har du nånsin dragit en lina? -Menar du allvar?
Gör det inte. Det är vidrigt. Du är deprimerad längre än du är hög.
Champagne, å andra sidan…
Jag tar flaskan. Tack.
Jag har gett min dotter en spartansk uppväxt.
Spartansk. Är det bra?
-Definitivt. -Jaså?
Eller ska jag säga att jag uppfostrade henne till en trojansk häst?
-Du är så söt. -Nej, du är söt. Du är det.
Hej.
Jag är glad att du kom.
Jag har saknat dig.
Vänta.
Du är så cool, Lou.
Men…
Du brukade vara en sån jävla bitch. Herrejävlar.
-Vad vill du att jag ska säga? -Du bara försvann.
Jag trodde bara killar gjorde så.
Det vi hade var inte bra.
-Det vi hade? -Du vet vad jag menar.
Nej, berätta.
Det var inte vänskap. Ingen bra vänskap.
Vi borde kunna erkänna det nu.
Så kändes det inte för mig.
Jag mådde inte bra när jag var med dig.
Du kunde vara väldigt dominerande och jag tappade bort mig själv lite.
Okej.
Så du bara stötte bort mig?
Jag kunde inte hantera det.
Jag är ledsen.
Nej, det är okej.
Det är jag som ska be om ursäkt.
Jag sa till alla att du var galen.
Hoppsan.
Okej, jag ska leta efter Alex.
Hej, där är du.
Hej, älskling. Har du kul?
Ja, men jag saknar dig. Du springer runt som en galning.
-Kan vi sätta oss nånstans? -Varför?
Jag vet inte. För att prata.
Det är min fest, Alex. Jag vill inte prata, jag vill dansa.
-Bara en stund. -Eller knulla.
Eller vad kallar du det? "Ligga."
Jules, inte nu. Jag vill bara prata.
Det är min fest.
Det är min fest. Kom igen.
-Vi går och dansar. -Vänta lite.
-Inte så fort. -Vad?
-Kan vi gå nånstans, bara vi två? -Varför?
-För jag gillar dig och hade en fin dag. -Hade du?
-Jag hade ett bra samtal med min pappa. -Berätta.
Vi fick äntligen loss marken på golfklubben.
Eller nästan, men jag tror att det kommer att lätta på stressen hemma.
Om vi kan utveckla den…
Då klarar vi oss. Vandael-gruppen.
-Det är väl goda nyheter? -Ja.
-Är du så stressad hemma? -Är inte du det?
Nej. Varför skulle jag vara det?
Undertexter: Marie Roos vara det?