Ce-i?
Nimic.
Ești tăcut.
Mi-e bine.
Ești mahmur?
Sunt excitat.
- Da? - Sunt excitat, da.
Dezbracă-te!
- Alex, e prea frig. - Dezbracă-te, am zis!
Și acum?
Hai aici!
Ce boarfă ești!
- Ce? - Uită-te la tine! O boarfă infectă.
Nu? Mi-o tragi ca să capeți informații pentru taică-tu!
M-a sunat tata dimineață.
Tatăl tău a cumpărat parcelele care-l interesau.
- Alex… - M-ai folosit.
- Nu-ți urăști tatăl? - Habar n-ai tu!
Habar n-ai despre ce vorbești.
Ești o javră ordinară.
O VARĂ ARTIFICIALĂ
Bună!
- Bună. - Vii?
De ce nu?
- Haide! O să-ți facă bine. - Nu vin.
- Vrei să stau cu tine? - Nu. Du-te!
- Sigur? - Da.
- Sună-mă dacă-ți trebuie ceva. - Da.
În general, recomandăm o tomografie.
Trebuie să închid. Sun mai târziu.
- Bună ziua, doamnă Vandael. - Doctore Basteyns.
- Aveți programare? - Nu.
E nevoie?
Nu-i de bine, așa-i?
Nu, doamnă Vandael. Nu.
Presimțeam.
Bine.
Atunci știm ce-i de făcut, nu?
Oricum…
Ce plan ai?
- Cu ce? - Cu Vermeer.
Ce naiba ai cu noi? Familiile noastre sunt prietene de 40 de ani.
- Nu cred că e locul… - Vrei să ne distrugi, doctore Basteyns?
Vă rog să ieșiți, doamnă Vandael.
Ia aminte!
Nu am unul sau doi, ci o armată de avocați.
Și mișcarea murdară și oportunistă a soției tale cu inamicul…
- Nu voi sta cu mâinile în sân. - La revedere!
Pe curând.
Stau cât vreau.
Bine.
Stingeți lumina când ieșiți?
E stinsă.
- Micuța Olivia! - Bună.
Ce mai faci?
- Mi-e dor de tine. - Și mie. Intră!
- Ia loc! Bei ceva? - Te rog.
- Mama ta știe că ești aici? - Nu.
Ce-ai pățit?
M-am săturat de bârfe acasă.
Ce bârfe?
Ale părinților mei. Despre tine.
- Mă bârfesc în fața ta? - Da.
Parcă-s invizibilă.
Nu e un sentiment plăcut.
Mama zice că tu și Angelique veți distruge grupul.
Așa e?
Du-te acasă!
Mama ta se va îngrijora.
Bună! Te-ai și întors?
- Unde-s toți? - La schi.
Daan e în camera lui.
- Toate bune? - Da.
Vino!
Am croasante la cuptor. Cu brânză și ciocolată, da?
Scârbos. Incredibil că încă mănânci așa ceva!
Au… ceva aparte.
„Ceva aparte”? Vai, mersi!
Vrei să vorbim?
Nu știu.
Juliette m-a folosit ca să obțină informații pentru tatăl ei.
I-am zis de terenul de golf. Ultimul proiect al tatei.
Deci, da…
Am pierdut tot acum.
- Fir-ar! - Da.
O iubești?
Nu știu. Ce e dragostea, oricum?
Pe mine m-ai iubit?
Normal.
Tu nu?
Ba da.
- Dar am uitat cum era. - Cum așa?
- Acum aș iubi altfel. - Nu ai de ales.
Probabil că nu. Dar depinde și pe cine primești în suflet.
Pe tine, nu.
- Bine. - Și e ciudat să mă gândesc la asta.
Te plac, îi plac și pe ceilalți, dar ieri am simțit…
că ne-am îndepărtat mult.
Nu simt că mai am vreo legătură cu cineva de aici.
Prieteniile erau totul pentru mine.
Dar, dacă rămân aici,
nu voi putea niciodată să ajung mai departe.
Ciudat e că nu m-ar deranja.
Cred…
că e bine să descopăr asta.
Înțelegi?
Deci ce ai de gând?
Pleci să meditezi în Nepal?
Sigur, în Nepal.
- Haide… - Mă duc.
Nepal, bine. Voi cunoaște o cultură diferită,
un alt stil de viață, îmi voi lărgi orizonturile.
Al nostru se întinde la propriu de la Clubul Casino la Zwin.
Tu ce faci? Preiei Grupul Vandael? Minunat. Distractiv.
Sau Juliette îl preia?
Nimeni nu-i fericit aici.
În vreo 60-70 de ani, vom fi în coșciug. Și atunci?
Un coșciug de lux.
Chiar nu crezi că vine?
Nu. L-am rănit în amorul propriu.
- Tipic pentru Alex. - Da, nici nu încerca!
Nu suportă să schiezi mai bine ca el.
- Ce trist! - Cu siguranță.
- E extraordinar aici. - Ar putea fi ultima oară.
De ce?
Familia Vandael ar putea vinde cabana.
- Putem schia altundeva. - N-o să vezi, știi bine.
- De ce? - Creștem.
- Părinții merg în vacanțe împreună. - Păstrează mai bine aparențele.
Bună ziua! Sunt inspectorul Germonprez. Am câteva întrebări.
- Pot intra? - Sigur.
Vă pun aceeași întrebare ca fiului dumneavoastră, acum câteva zile.
Ce făceați la familia Vandael?
Eram bonă.
Și i-ați raportat pentru omorul surorii dumneavoastră? Ciudat.
Doamnă, cred că bănuiala dumneavoastră e întemeiată.
Sunt de partea dv.
Da, evident. Dar spun că nu știu unde e Claudia.
Și îi credeți?
De fapt, nu.
Știți ce mă alarmează?
Că și asistentul bunicii Vandael a dispărut brusc.
Fiul dv. e un apropiat al lui Alex Vandael, nu?
Și cu prietena lui Alex, Louise. Nu-i așa?
Ițele sunt încurcate rău acolo.
Thomas!
- Thomas! - Daan!
- Thomas! - Daan! Taci!
Daan, trezește-te! Termină!
Încetează! Nu vei strica totul!
Stai! Alex, ce dracului? Alex!
Ce dracului? Daan?
Ce-ai pățit?
Nu-i nimic.
Ce ți se întâmplă?
Ușurel!
Respiră!
Terapie rece-cald. Mă ajută de fiecare dată.
Nu-i nimic.
Ce-i cu voi doi?
Îmi ascunzi ceva. Te cunosc.
E vorba de Claudia?
- Lou, termină! - Ce? De ce?
E vorba de Claudia?
Poți să-mi spui?
Alex a împins-o de la balcon.
- Ce dracului? - Un accident.
- Ce? - A fost un accident.
De asta ai coșmaruri?
- Daan? - Daan.
- Atunci de ce? - Daan, nu e nevoie să…
Tu să taci!
Daan…
Ce s-a întâmplat?
Eu și Alex am ascuns un mort în beton.
Un mort?
Daan.
Thomas.
Cum? Ce s-a întâmplat?
A încercat să-l atace pe tata. Melissa l-a lovit în cap.
- Melissa? - Încerca să mă apere.
Sunteți demenți!
- Să nu afle nimeni, bine? - Cum?
Nimeni nu poate să afle!
Cum te suporți?
Lou…
Dacă vă mai amintiți ceva util, sunați-mă oricând!
- Ziua sau noaptea. - Probabil că n-o să sun.
V-ar ajuta fiul în fața judecătorului.
- Nu se va ajunge la asta. - Ba da.
Îl arestăm cum aterizează.
Poate știe mai multe decât dv.
E aiurea rău.
- N-o abandonez pe mama. - Rezolvăm.
O singură cale e cea corectă.
- Nu, Lou. - Mergem la poliție.
Ba nu! Ar fi sfârșitul pentru mine, ai mei, tu și mama ta!
- Nu puteți continua așa. - Pe bune…
- Poate nici eu. - Jur…
Nu îndrăzni! Cum dracului să mai am încredere în tine?
Și în tine.
APEL CĂTRE DAAN
- Ia te uită! Ai nevoie de mine? - Eleonore.
Acasă? Dar abia am ajuns.
- Ce-i? - Faceți-vă bagajele!
- Încă ești mahmur? - Matti, fă-ți bagajul!
Zburăm la cinci.
- Doamne… - Bine.
- Da? - Am primit mesaj că plecați într-o oră.
Da, ne întoarcem mai repede. Daan nu se simte bine.
Ce are?
Păi…
A vorbit, tată.
I-a mărturisit Louisei, deci e mai bine să-i punem capăt.
Alo?
Tâmpitule ce ești!
- Louise are dreptate. Trebuie să… - Ba nu. O să taci!
Ba nu. Bine? Nu mai tac!
Doar asta fac. Am dat de belele din cauza purtării tale demente!
Și ce o să faci?
Mă duc la Germonprez.
- Ba nu! - Ba da.
Bine.
Fă ce vrei! Dar nu te mai protejez.
Speram să fie ceva din mine în tine.
Dar tu… ești ratarea vieții mele.
Te urăsc.
Tată, te urăsc.
M-ai făcut să mă simt mereu…
- Ce a zis Alex? - Avem o mare problemă.
- I-au spus Louisei. Vor să se denunțe. - Fir-ar!
Trebuia mers direct la poliție. Ați promis că nu se află!
- Taci! - Și tu, că ajuți. N-ai făcut-o.
- Mă duc. - De ce?
- Să-i prind la aterizare. - Vin.
- Nu. - Ba da.
Ieși!
Demenților!
- Mai repede! - Am 100 km/h.
- Calc-o! - Limita e de 70!
- Să ajungem înaintea poliției! - Condu tu, atunci!
Aș face-o dacă aș putea!
Drăcia dracului! Trebuia doar să-ți țină gura!
- Calmează-te! - I-au zis țăcănitei de Louise!
Poliția n-o să te creadă așa!
Ascultă-mă! Calmează-te, Patrick!
Uită-te la mine! Liniștește-te! Ai încredere în mine! Știu ce fac.
Va fi bine.
Eleonore!
Subtitrarea: Irina Para tește-te! Ai încredere în mine! Știu ce fac.