FIUL LA CÂRMA GRUPULUI VANDAEL DUPĂ MOARTEA CAPULUI FAMILIEI
O VARĂ ARTIFICIALĂ
Ți-ai găsit vechiturile?
Nu-s vechituri, Alex.
Ce faci?
Îmi văd de viață.
- Ești gata de nivelul următor? - Adică?
Vila lui Vermeer e mai luxoasă ca asta.
Da. Dar mi-a plăcut și aici.
Bine. Ești liber.
Nici vorbă.
Mama ta mi-a recomandat pastile.
Benzodiazepine. Le ia ca pe bomboane.
Nu le-aș lua. Nu mai gândești limpede și te balonează.
Daan.
Chiar ai talent.
Folosește-l.
Mersi.
Angelique e genială.
Odată semnat contractul, s-a zis cu Grupul Vandael.
Tată!
Uită de băiatul ăla! S-a terminat.
Nu-l subestima pe Alex.
Te rog! Nu e nici pe departe așa puternic ca taică-său.
Orice ar spune Jacqueline, e doar un băiețel râzgâiat.
Chiar vrei să-i distrugi? Și după ce a murit Patrick?
Normal.
Mai ales că sunt slăbiți acum. Când preluăm noul proiect,
Dutch Property va fi cel mai mare dezvoltator din Knokke.
Păcat de belgieni.
Eleonore depune armele.
Eleonore e isterică. Nu e în stare de nimic fără Patrick.
Dovada că femeile sunt prea slabe de înger pentru afaceri.
Pe bune?
Ce a apucat-o?
Eleonore ne-a cerut să-i arătăm milă.
- Cui? Puștiului? - Da.
Vezi? Prea slabe de înger.
Alex e băiat bun.
Nu-mi spune că ai început să ții la el!
E încă un copil.
Atunci e vremea să crească.
Da, știu.
Maurice, dă-mi puțin timp! Ne vedem diseară în La Réserve.
Pe bune…
- Bună! - Salut.
- Unde-i jeepul? - L-am vândut.
Înțeleg. Te întorci la rădăcini.
Îmi trebuiau bani.
- Cumperi una nouă mai încolo. - Nu se cumpără noi.
- De ce ai venit? - Să vorbesc cu mama ta.
Ascultă, tatăl tău n-a fost mereu corect cu noi, știi doar.
S-a prăpădit, deci…
Dar Grupul Vandael e pe mâini foarte bune.
Serios.
- Deci o vei face? - Am de ales?
Ai văzut-o pe mama? Nu cred că e în stare.
N-o subestima! E puternică, o scoate la capăt.
- Ai apucat să răsufli? - N-am timp.
E un moment crucial și Vermeer știe. Trebuie să acționăm acum.
Ai dreptate. Da.
Nu vreau să fiu ca tata.
Nu lucrez pe nimeni. Procedez…
normal.
Terenul de golf e ultima noastră speranță. Angelique, te rog!
De nu i-ai fi zis ca prostul lui Juliette despre parcelele alea…
Știu.
Nu e nimic de făcut?
Nu. Regret, așa sunt afacerile. Lucrez pentru Vermeer.
- Dă-ți demisia! - Nu-i așa de simplu.
Păi…
Nu te amesteca, te rog!
Tată, tu îi cunoști.
Se pare că nu mă amestec.
Să lăsăm vorba! Încă nu-i bătut în cuie.
Contractul nu-i semnat.
Deci mai poți face ceva.
Louise, aș aprecia dacă nu te-ai băga.
Vreau să fie aici. E important pentru mine.
Nu e musai să mă ajuți, dar îmi spui măcar cât ați ofertat,
să ofer la fel sau ceva mai mult?
Regret, chiar nu pot.
- N-am nimic cu voi. - Nu-s așa convins.
Îți dau un sfat.
Dacă o iei personal, nu ești pregătit pentru afaceri.
Să ții minte! Bine?
- E frumos aici, nu? - Da.
- Ai încercat camera de la Anton? - Nu încă.
E vârf de gamă.
Eu fac poze analogice, mamă.
Cică asta creează același efect.
Apropo, mai ai banii de la Eleonore?
Da.
Atunci de ce nu cumpărăm o casă?
În Olanda.
Dacă Patrick a murit, simt că…
Nu știu.
S-a întors pacea în Knokke.
Îți place aici.
Da.
Și Anton e foarte bun cu mine.
Lumea zice că e un ticălos.
În afaceri, poate.
De ce umpli mereu golul cu un bărbat?
Nu fac asta.
Îți schimbi mereu viața fără să te gândești unde-mi găsesc locul.
Daan, te iubesc.
Vreau doar să ai un cămin bun. Și-l avem aici, nu-i așa?
Mereu spui asta. Știi că nu vreau să fiu aici, dar iată-ne!
Asta e!
- Eleonore s-a dat bătută. - Da, dar cotoroanța aia nu.
Așa e.
Să aflăm mai întâi ce are să ne spună buni!
Crezi că ne va ajuta?
Nu.
Nu-mi vine să cred că nu mai aveți bani!
Băncile nu vor să finanțeze proiectul terenului de golf.
Am citit azi în ziar. Ai văzut?
Reporteri afurisiți! Nu știu decât să ne critice.
- Mama ta îl mai ajută pe Vermeer? - Așa se pare. E aiurea rău.
Oribil. Și totul ți se trage de la Juliette?
Ce mișcare de cacao!
Nu mă așteptam. Părea fată de comitet.
- Nu? - Vorbeam de lup…
Iudă afurisită!
- Mă bucur că a cârpit-o tac-su! - Margaux!
- Nu i-ai fi ars una? - Să scap de ea?
- Stați, că se cară singură. - Pa, javră!
Ciao, bella!
Se duce la ea.
Da. Maica Tereza are treabă.
Chiar era nevoie?
- Scuze. N-am voie s-o vorbesc de rău? - N-ar trebui să te lași de băut?
Eu zic că ne mai trebuie pileală. Încă un rosé?
Exact!
Zâmbește, amice!
Juliette!
Bună!
- Ți-e bine? - Da.
A fost mare nebunie ieri.
Alex se ține tare.
Și mama mă plesnea peste față.
O meritam.
Am vorbit mult cu psihologul și cu ea.
Și i-am putut spune cum m-a afectat de fiecare dată.
Cum te-a afectat?
Ai simțit ieri. Cum ai descrie?
- Lou… - Încearcă.
Este…
ce vine după aceea.
Când îmi imaginez că nu mai sunt și…
că el e bucuros
că a scăpat de mine.
Și meriți asta?
Nu știu.
- Probabil. - Nimeni nu merită asta.
Poți vorbi cu el.
Nu-l știi pe tata.
Ce mi-ai zis la Verbier?
Despre uneltele pentru a deveni stăpână pe viața ta. Ce ai zis?
- Curând, vei uita cum este. - Aș vrea eu!
Nu. Doar o să-ți lovești și tu copilul.
Chiar poți spune „nu”.
Poate.
Dar viața nu-i un spital de psihiatrie.
Unde ești ocrotită de restul lumii.
- Crezi că nu știu asta? - Chiar nu știi.
Toți merg ca pe coji de ouă în jurul tău, ca să nu te fărâmi din nou.
- Încetează! Nu-mi face morală! - Nimeni nu îndrăznește să te contrazică!
Nu mă mai cunoști.
Am muncit ani în șir doar ca să pot funcționa.
O voi face mereu.
Nu pot singură.
Crezi că-mi place?
Nu mă lua așa!
Nu merit. Îți spuneam doar că poți pune piciorul în prag.
Sper s-o faci.
Vermeer e un rechin.
Stă la pândă de o viață.
Era de datoria ta
să ne aperi de el.
Am încercat…
Mi se rupe de detaliile incompetenței tale.
Nu l-am fi întâlnit pe Thomas dacă nu erați voi.
Așa e viața uneori, băiete. Nedreaptă.
- Așa e Knokke. - Da.
Dar uite că ați rămas pe aici!
Ca muștele pe rahat.
Patrick v-a ajutat cu Thomas.
Și de asta…
veți face și voi ceva pentru mine.
Ce?
Inspectorul Germonprez…
încearcă să ne distrugă.
Din cauza accidentului tău auto, o luăm iar de la zero.
O să facă repede legătura între dispariția Claudiei și a lui Thomas.
- Deci ce vrei să facem? - Mă veți ajuta să-l opresc.
ÎN AMINTIREA LUI PATRICK VANDAEL
Tata ura poza aia.
Știu.
E în fiecare ziar.
Arată ca un gangster.
- Atunci de ce ai ales-o? - Ca să-l recunoască.
Visez uneori că am reușit.
Să-l omor.
Da. Păi…
Nu mai e nevoie. S-a terminat.
Ți-e dor de el?
Da.
Mult, în mod ciudat.
Mamă, ți-e mai bine fără el.
Nu-s așa convinsă, Olivia.
Nu suntem nimic fără tata.
Vei fi de față când voi vorbi cu inspectorul?
Te descurci și singură, scumpo.
O să ne creadă?
Tu și tata m-ați protejat mereu.
Asta fac mamele, cred.
Melissa și Daan o s-o facă?
Nu știu.
Suntem în buza prăpastiei și ei știu asta.
Juliette!
Ce-ai pățit?
- Nimic. - Ai plâns.
Pentru băiatul ăla?
Du-te dracului, tată!
Nu fi obraznică!
Sau ce?
Îmi mai tragi una?
Toți au văzut ce nemernic ești.
Doamne, tată!
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că sunt așa o dezamăgire.
Îmi rău că n-am un mădular între picioare. Îmi pare rău!
Daan e noul tău proiect?
Fiul care îți lipsea?
Bate la ochi! Ești un porc misogin.
Orice aș face, tot o ratare sunt pentru tine.
Ești mândru de tine?
Nu poți fi bun la toate.
Un tată absent.
O fată care te urăște.
O soție care s-a sinucis.
MULȚUMESC PENTRU DUPĂ-AMIAZA ASTA
CONTRACT DE ACHIZIȚIE
ÎNTRE DUTCH PROPERTY ȘI GRUPUL VANDAEL
Nu!
Nu ți-e bine? Sunt aici! Nu-i nimic.
Nu ți-e bine? Hai aici!
Nu-i nimic. Sunt aici.
E simplu. Fără să deții parcela, nu putem depune niciun proiect.
- Nu le putem cere să facă excepție? - Puteam, pe vremuri.
Dar, cu valurile din presă, nu mai e o opțiune.
- Băga-mi-aș! - Da.
Alexander, trebuie să întoarcem foaia. Suntem în impas.
- Vreo veste de la bănci? - Nu ne finanțează sau trag de timp.
Înțeleg că vrei să continui lupta. Și tatăl tău era așa.
Dar l-am sfătuit luni bune să accepte oferta Dutch Property.
Chiar nu e o afacere proastă.
- Oferă tot 158 de milioane? - Da. Pentru cele șapte firme.
- Și cea a bunicii? - Mai ales aceea.
Vrei sfatul nostru?
Depune armele.
Ești omul lui?
Ești omul lui, Maurice?
Ai face o poală de bani la vânzarea acțiunilor.
De când mă cunoști?
Bine.
Sună-l pe Vermeer.
Subtitrarea: Irina Para