FAMILJEN VANDAEL UTSER SON TILL VD EFTER PATRIARKENS DÖD
Hittade du dina gamla saker?
De är inte gamla, Alex.
Hur mår du?
Livet går vidare.
-Redo för din uppgradering? -Vad menar du?
Vermeers villa är finare än den här.
Ja, men det var fint här.
Okej. Du är fri.
Det är jag egentligen inte.
Din mamma rekommenderade några piller.
Benso, antagligen. Hon tar dem dygnet runt.
Jag hade inte tagit dem. Du kan inte tänka klart och du blir uppblåst.
Daan?
Du har verklig talang.
Använd den.
Tack.
Angelique är ett geni.
När kontraktet är undertecknat, är det ute med Vandael-gruppen.
Pappa?
Du borde glömma den pojken. Det är över.
Underskatta inte Alex.
Snälla… Han är inte alls lika stark som sin far.
Jacqueline kan säga vad hon vill, men den pojken är bara en liten snorunge.
Så du vill verkligen förgöra dem? Även nu när Patrick är död?
Ja, självklart.
Särskilt nu när de är svaga. När vi tar över deras nya projekt,
blir Dutch Property äntligen Knokkes största projektutvecklare.
Synd för belgarna.
Eleonore har fått nog.
Eleonore är hysterisk. Hon kan inte göra nåt utan Patrick.
Det visar bara att kvinnor är för veka för den här sortens affärer.
Menar du allvar?
Vad är hennes problem?
Eleonore bad oss att visa honom lite medkänsla.
-Vem? Den ungen? -Ja.
Ser du? För vek.
Alex är en bra kille.
Säg inte att du har börjat bry dig om honom.
Han är fortfarande ett barn.
Då är det dags för barnet att växa upp.
Ja, jag vet det.
Maurice, ge mig bara lite tid. Vi ses ikväll på La Réserve.
Ärligt talat.
-Hej. -Hej.
-Var är jeepen? -Jag sålde den.
Jag förstår. Tillbaka till grunderna.
Jag behövde pengarna.
-Du kan köpa en ny senare. -Det är inget man köper nytt.
-Vad gör du här? -Jag måste prata med din mamma.
Lyssna…
Din pappa var inte alltid rättvis mot oss. Det vet du.
Han är borta nu, så…
Men Vandael-gruppen är i goda händer.
Jag menar det.
-Så du tänker göra det? -Vad kan jag annars göra?
Har du sett min mamma? Jag tror inte att hon klarar det.
Underskatta henne inte. Hon är stark, hon klarar sig.
-Har du tagit nån paus än? -Vi har inte tid.
Det här är ett avgörande ögonblick och Vermeer vet det. Vi måste agera nu.
Du har rätt. Det har du.
Jag vill inte vara som min pappa.
Inga hugg i ryggen, bara…
Bara normalt.
Golfbaneprojektet är vårt sista hopp, Angelique. Snälla.
Om du inte hade varit så dum att du berättade för Juliette om tomterna.
Jag vet.
Finns det inget du kan göra åt det?
Nej, jag är ledsen, det är bara affärer. Jag jobbar för Vermeer.
-Sluta, då. -Det är inte så enkelt.
Tja…
Är du snäll och inte lägger dig i?
Pappa, du känner de här människorna.
Tydligen ska jag inte lägga mig i.
Nu slutar vi prata om det. Det är ändå inte klart.
Det är inte påskrivet än.
Då kan du fortfarande göra något.
Louise, jag skulle uppskatta om du inte la dig i.
Jag vill att Louise ska vara här. Det är viktigt för mig.
Du behöver inte hjälpa mig, men kan du åtminstone säga vad ni erbjöd,
så jag kan erbjuda detsamma eller förhoppningsvis mer?
Nej, tyvärr. Det kan jag inte.
-Det är inget personligt. -Jag är inte så säker på det.
Jag ska ge dig ett råd.
Så länge du tar saker personligt, är du inte redo att göra affärer.
Kom ihåg det, okej?
-Visst är det fint här? -Ja.
-Har du provat Antons nya kamera än? -Nej, inte än.
Det är den bästa sorten.
Jag tar analoga bilder, mamma.
Han säger att den här kan skapa samma effekt.
Har du fortfarande kvar Eleonores pengar, förresten?
Ja.
Varför köper vi inte ett nytt hus för dem?
I Nederländerna.
Nu när Patrick är borta, känner jag…
Jag vet inte.
Som om friden har återvänt till Knokke.
Du trivs här?
Ja, faktiskt.
Och Anton är väldigt snäll mot mig.
De säger att han är en skitstövel.
I affärer, kanske.
Varför måste du alltid fylla tomrummet med en man?
Det gör jag inte.
Du ändrar alltid hela ditt liv utan att tänka på var jag passar in.
Daan, jag älskar dig.
Jag vill bara att du ska ha ett bra hem. Och det har vi här, eller hur?
Det säger du alltid. Du vet att jag inte vill vara här. Ändå är vi kvar.
Nu är det så!
Eleonore har fått nog.
Hon har det, men inte den jävla farmodern.
Sant.
Låt oss höra vad Bonmamie har att berätta först.
Så du tror att hon kommer att hjälpa oss?
Nej.
Jag kan bara inte fatta att ni inte har några pengar kvar.
Bankerna är inte villiga att chansa på golfbaneprojektet.
Jag läste om det i tidningen i dag. Såg du det?
Fan ta reportrarna. De vet bara hur de ska kritisera oss.
-Hjälper din mamma fortfarande Vermeer? -Tydligen. Det är för jävligt.
Jösses, det är hemskt. Och allt på grund av Juliette?
Det var ett riktigt dåligt drag.
Jag väntade mig inte det av henne. Hon verkade så cool.
-Eller hur? -När man talar om trollen.
Jävla Judas.
-Det var bra att hennes pappa slog henne. -Margaux!
Hade inte du velat göra det?
Ska jag jaga bort henne?
-Vänta, hon går. -Hej då, bitch!
Ciao, bella.
Hon går dit.
Ja, Moder Teresa har ett jobb att utföra.
Var det nödvändigt?
Förlåt. Får vi inte säga nåt illa om Louise längre?
Borde inte du sluta dricka?
Vi borde dricka mer. En flaska rosé till?
Precis.
Fortsätt le, kompis.
Juliette!
Juliette.
Hördu…
-Mår du bra? -Ja.
Gårdagen var intensiv.
Alex kämpar på.
Min mamma brukade örfila mig också.
Jag förtjänade det.
Jag pratade mycket om det i terapin, med henne också.
Jag kunde berätta hur det påverkade mig varje gång hon gjorde det.
Hur påverkade det dig?
Du kände det i går. Hur skulle du beskriva det?
-Lou… -Försök.
Det…
…handlar mer om följderna.
När jag föreställer mig att jag är borta och…
…att han är glad…
…att vara kvitt mig.
Och förtjänar du det?
Jag vet inte.
Jag antar det.
Ingen förtjänar det.
Du kan prata med honom om det.
Du känner inte min pappa.
Vad sa du till mig i Verbier?
Om verktygen att förändra och ta kontroll över sitt liv. Vad var det?
Snart vet du inte hur det här känns.
Jag önskar det.
Nej, det får dig bara att slå ditt eget barn senare.
Du kan verkligen säga nej.
Kanske.
Men livet är inget psyksjukhus, Lou,
där man är skyddad från resten av världen.
-Tror du inte att jag vet det? -Det gör du inte.
Alla tassar på tå runt dig för att de är rädda att du ska knäckas igen.
-Säg inte så. -Ingen vågar säga emot dig.
Sluta läxa upp mig.
Du känner mig inte längre.
Jag har fått jobba med mig själv i åratal för att kunna fungera.
Det kommer jag alltid att behöva.
Jag kan inte göra det ensam.
Tror du att jag gillar det?
Tala inte så till mig.
Jag förtjänar inte det. Jag ville bara säga att det är okej att sätta gränser.
Jag hoppas att du gör det.
Vermeer är en haj
som har legat på lur i hela våra liv.
Det var ditt jobb
att skydda oss mot honom.
Jag försökte…
Jag bryr mig inte om detaljerna kring din inkompetens.
Vi hade aldrig träffat Thomas om det inte vore för dig.
Det är så livet är ibland, min son. Orättvist, eller hur?
-Knokke. -Just det.
Och ändå, av nån anledning, har ni stannat kvar.
Som flugor på skit.
Patrick hjälpte er med Thomas.
Och därför
ska ni göra nåt för mig.
Vad?
Inspektör Germonprez
försöker krossa oss.
Och på grund av din bilolycka, är vi tillbaka på ruta ett.
Det dröjer inte länge förrän han kopplar ihop Claudias och Thomas försvinnande.
-Vad vill du att vi ska göra? -Ni ska hjälpa mig att stoppa honom.
TILL MINNE AV PATRICK VANDAEL
Pappa hatade den bilden.
Jag vet.
Den är med i alla tidningar.
Han ser ut som en riktig gangster.
Varför valde du den, då?
Så att de skulle känna igen honom.
Ibland drömmer jag att jag lyckades
med att döda honom.
Ja, men…
Du behöver inte göra det längre. Det är över.
Saknar du honom?
Ja.
Mycket, konstigt nog.
Mamma?
Du har det bättre utan honom.
Jag är inte så säker på det, Olivia.
Vi är inget utan pappa.
Är du med när jag pratar med polisen?
Du klarar dig själv, raring.
Kommer han att tro oss?
Du skyddade mig alltid, med pappa.
Det är väl vad mödrar gör, antar jag.
Kommer Melissa och Daan att göra det?
Jag vet inte.
Vi står på randen till stupet, och de vet det.
Juliette!
Vad är det?
-Inget. -Du har gråtit.
Över den där pojken?
Dra åt helvete, pappa.
Tala inte så till mig.
Annars vadå?
Tänker du slå mig igen?
Alla har redan sett att du är en skitstövel.
Herregud, pappa.
Förlåt.
Jag är ledsen att jag är en sån jävla besvikelse.
Jag är ledsen att jag inte har en kuk mellan benen. Förlåt!
Är Daan ditt nya projekt?
Sonen du aldrig fick?
Det är så uppenbart. Du är en sån kvinnohatande skitstövel.
Vad jag än gör, kommer jag alltid att vara en förlorare för dig.
Är du stolt över dig själv?
Du kan inte vara bra på allt.
En frånvarande far.
En dotter som hatar dig.
En fru som begick självmord.
JULIETTE TACK FÖR I EFTERMIDDAG
AFFÄRSÖVERENSKOMMELSE
MELLAN: DUTCH PROPERTY OCH VANDAEL GROUP
Nej!
Mår du bra? Jag är här. Det är okej.
Mår du bra? Kom hit.
Ingen fara. Jag är här.
Det är enkelt. Äger vi ingen tomt, kan vi inte lämna in bygglovshandlingar.
Kan vi inte be staden om ett undantag?
Inte längre. Förr i tiden kunde vi det.
Men det tillhör det förflutna med allt som skrivs i media.
-Fan. -Ja, fan.
Alexander, vi måste byta taktik nu. Vi sitter fast.
Nåt nytt från bankerna?
De backar oss inte, som väntat. Eller så bidar de sin tid.
Jag förstår att du vill fortsätta kämpa.
Din pappa var likadan.
Men vi rådde honom i månader att acceptera Dutch Propertys förslag,
vilket inte är en dålig affär på det stora hela.
-Ligger de fortfarande på 158 miljoner? -Ja. För alla sju företag.
-Inklusive Bonmamies holdingbolag? -Särskilt det.
Vill du ha vårt råd?
Släpp det.
Jobbar du för honom?
Gör du det, Maurice?
Du kan tjäna skitmycket pengar när aktierna är sålda.
Hur länge har du känt mig?
Okej.
Ring Vermeer.
Undertexter: Marie Roos mig?