NA MANHATTANU POSTOJE
DVA DETEKTIVSKA ODJELA KOJA SE BAVE UBOJSTVIMA:
ODJEL SJEVER I ODJEL JUG.
ISTRAŽUJU NAJOKRUTNIJE I NAJTEŽE SLUČAJEVE UBOJSTAVA.
OVO SU NJIHOVE PRIČE.
23. SVIBNJA 1997.
U petak navečer uoči vikenda prije Dana sjećanja
primili smo dojavu o nestaloj osobi na adresi Central Park West 115.
ZGRADA MAJESTIC
Zgrada se zove Majestic.
U njoj žive vrlo bogati.
Majestic je imao sve moguće pogodnosti.
Vratari, kućepazitelj,
sve što vam treba za život u toj stratosferi.
Otišli smo na lokaciju.
Dočekao nas je g. Abdela,
koji je rekao da se njegova kći Daphne Abdela nije vratila kući.
Lee Furman ispitivao je oca kako bi saznao što se događa.
A vratar će: „Nije nestala.
Eno je u ostavi u stražnjem dijelu predvorja.”
Pokazao nam je gdje je.
Kad je g. Abdela otvorio vrata,
ugledali smo djevojku i mladića u kadi
kako peru jedno drugo.
Daphne Abdela i njezin dečko Chris.
Mislim: „Ljubakaju se. U kadi su.”
Iako je situacija bila neugodna,
primijetio je krv.
Pitao sam za krv, a Daphne je rekla: „Ozlijedila sam glavu na rolanju.”
Nije bilo toliko krvi da bismo rekli: „Nešto se događa.”
Moglo je biti od pada.
Primijetio sam da Chris ima posjekotinu iznad obrve.
Ali opet, malu. Ništa značajno.
Bila je bijesna što smo došli.
Vikala je na oca: „Zašto si zvao policiju?
Mrzim svinje. Mrzim pandure.”
A onda je viknula: „Odjebite. Zatvorite vrata.”
Tada je g. Abdela rekao:
„Dobro sam. Sve je u redu. Odvest ću ih gore.”
Otišli smo.
Lee Furman nije se previše udaljio od Majestica
kad je na radiju čuo da je netko prijavio truplo u Central Parku,
a dojava je stigla iz Majestica.
Javio sam se i rekao: „Bili smo ondje. Preuzet ćemo.”
Vratili smo se u Majestic.
Daphne Abdela je pozvala policiju.
Pozvala nas je unutra.
Ušao sam, a ona je rekla: „Truplo je u jezeru.”
„Truplo u jezeru. Stvarno? Koje su šanse za to?”
Bio je to opak zločin.
Pretjeran.
Tko bi nekoga tako brutalno uništio?
I zašto?
Svaki ti slučaj uzme dio duše.
Ne možeš raditi ovaj posao ako ti nije stalo.
ODJEL SJEVER ODJEL JUG
Želiš saznati istinu.
To detektivi rade.
Oduvijek sam volio zaviriti iza zastora. Saznati što se uistinu dogodilo.
Važno je da obitelj ubijene osobe sazna tko je krivac.
To mi je posao.
U New Yorku, njujorška policija…
To je to.
ISTRAGE UMORSTAVA: NEW YORK
Central Park je od ključne važnosti za centar New Yorka.
To nije tek park
koji ima velik travnjak,
nekoliko igrališta za bejzbol i dječjih igrališta.
Više je od toga.
Živimo okruženi betonom.
Hodamo po betonu.
Živimo u zraku, daleko od prirode.
Dakle, Central Park je za Njujorčanina više od dvorišta.
On je oaza.
Ali svi Njujorčani dijele Central Park.
Ne samo dobri nego i loši ljudi.
Central Park je bio vrlo opasan 70-ih i 80-ih.
Nikad nisam išla onuda noću.
Tada smo u gradu imali 2500 ubojstava godišnje.
Mnogo ih se dogodilo ondje.
Krajem 1990-ih grad je objektivno postajao sigurniji.
Svi pokazatelji zločina i javne sigurnosti,
sve je išlo u pozitivnom smjeru.
Kada su se stvari promijenile i situacija u gradu poboljšala,
to se odrazilo i na Central Park.
Međutim, kad god bi se ondje dogodio zločin,
svi su bili angažirani.
Čak i kad bi se dogodila neka sitnica,
svi su morali otići onamo i vidjeti što se događa.
Kad se dogodi ubojstvo, to je velika stvar.
23. SVIBNJA 1997.
Dana 23. svibnja 1997. godine
počinjao sam petu godinu na mjestu pomoćnika okružnog tužitelja.
Upravo sam počeo surađivati s višim pomoćnikom zaduženim za ubojstva,
što znači da su me obučavali za slučajeve ubojstva.
Sjećam se da me negdje između 3 i 4 h
probudio zvučni signal dojavljivača.
Tek sam se uselio u svoj podstanarski stan
i nisam imao telefonsku liniju.
Morao sam izaći na ulicu.
Otišao sam do govornice i nazvao broj na dojavljivaču.
Osoba s druge strane rekla je:
„U Central Parku je nekakva frka.”
Bio je to, blago rečeno, eufemizam.
Rano je jutro.
Obavijestio nas je noćni dispečer.
Rekao je: „Truplo pluta jezerom u Central Parku.”
Bio sam zapovjednik detektivskog odjela na Manhattanu.
Posao nam je bio utvrditi mjesto zločina
i zatim ga predati detektivu koji će voditi slučaj.
Došao sam na poprište,
na zapadnoj strani Central Parka, odmah kraj Strawberry Fieldsa.
Imali smo trag krvi, dug 12-15 metara, koji je vodio do sjenice.
Pratili smo trag krvi.
Došao sam do obale.
A u jezeru se nalazilo
truplo koje je plutalo glavom nagore.
Kad sam vidio mjesto zločina,
obuzeo me nevjerojatno snažan osjećaj nesklada.
Riječ je o jezeru u središtu prekrasnog parka.
A mjesto zločina koje sam ondje zatekao
bilo je jedno od najbrutalnijih koje sam ikad vidio.
6 H 3 I POL SATA OD PRONALASKA TRUPLA
Otišla sam na mjesto smrti kako bih pregledala truplo
u kontekstu mjesta gdje se dogodio zločin.
Većina mjesta zločina ograničena je na jedno mjesto.
U ovom slučaju, imali smo puteljak koji vodi do parka
duž kojega je bilo krvi,
područje kraj sjenice gdje se nalazila lokva krvi
i truplo u jezeru.
Uz samu obalu jezera,
među trskom, ljuljalo se i plutalo je
truplo blijedog muškarca.
Ili ono što je ostalo od njega.
Prišla sam bliže
i vidjela da mu je trbuh rasporen,
a crijeva plutaju u vodi.
Vidio sam stotine trupala dok sam radio u policiji.
To je bilo jedino truplo kojemu su plutala crijeva.
Zapamtio sam to.
Zapešće mu je bilo izrezano.
Desni mu je dlan visio, samo što nije otpao.
Bio je pun posjekotina i ubodnih rana.
Pretjerivanje.
Pretjerivanje znači strast, ljutnju, bijes.
Svako je ubojstvo grozno, a svako mjesto zločina
uznemirujuće je, budi snažne emocije i teško ga je pojmiti.
No razlike postoje.
A ubojstva počinjena nožem
obično su najbrutalnija.
U tom trenutku moje karijere,
bilo je to moje drugo mjesto zločina.
Biti izložen nečemu takvom tako brzo…
To je definitivno bilo vatreno krštenje.
Bio sam mlađi detektiv koji je tek započeo karijeru u odjelu Sjever.
Bio sam ondje gotovo četiri godine.
U petak 23. svibnja 1997. nisam trebao raditi.
Došao sam ranije jer sam se morao pojaviti na suđenju u centru.
Došao sam u ured oko osam ujutro.
Poručnik me pogledao i rekao: „Dogodilo se ubojstvo u parku.
Nazovi sud i reci da ne dolaziš. Ideš s nama.”
Rekli su mi da je slučaj dodijeljen nekome iz odjela Sjever.
A onda se pojavio Rob Mooney.
Čim je progovorio,
znao sam tko je glavni.
Tip je visok 195 cm.
Ima ogromnu glavu.
Ima frizuru kao rock-zvijezda iz 70-ih
i brkove iz istog vremena.
Izgleda kao davno izgubljen član The Allman Brothers Banda.
I uvijek je nosio značku Grateful Deada na reveru.
Strastven obožavatelj Grateful Deada.
Bio sam na gotovo 300 njihovih koncerata.
Raznolikost njihovih obožavatelja dala mi je veliku prednost
jer sam prestao gajiti predrasude prema ljudima.
Ne možete suditi knjigu po koricama.
A u ovom slučaju to se pokazalo istinitim.
2.30 PRONALAZAK TRUPLA
8 H DETEKTIV MOONEY DOLAZI NA POPRIŠTE
NJUJORŠKA POLICIJA
Žrtva nije imala novčanik,
ali našli smo neke isprave.
Na njima je bilo ime, Michael McMorrow.
Saznali smo da je Michael imao 44 godine.
Živio je na Manhattanu s mamom
i radio u agenciji za nekretnine.
Jezivo ubojstvo muškarca u Central Parku u New Yorku.
McMorrow je uboden više od 50 puta i prerezan mu je grkljan.
Doslovno ste mogli čuti medijsku konjicu kako pristiže.
Jer sve što se dogodi u Central Parku uvijek je među najvažnijim vijestima.
Žrtva je bila viša od 180 cm.
Djelovao je kao da ima više od 90 kg.
Tko bi ga mogao tako unakaziti
i raskomadati…
Bilo je tu još nešto, ali nisam znao što.
Stanje u kojem je bilo truplo
i količina nasilja koja je prouzročila sve te ozljede
bili su jasan pokazatelj da to nije tek običan zločin.
To nije bila pljačka koja je pošla po zlu.
I tako misterij postaje mehanizam onoga što se dogodilo.
8 H DETEKTIV MOONEY DOLAZI NA POPRIŠTE
2 H POZORNIK FURMAN VRAĆA SE U MAJESTIC
Nalazim se u stanu.
Dva su sata ujutro.
Kad je Chris otišao, Daphne nas je nazvala.
Rekla je: „Bojala sam se Chrisa.
Nisam htjela ništa reći dok je bio ovdje.”
Rekla je da je bila u parku s dečkom Chrisom.
Družili su se, šetali,
a onda je Chris je poludio. Ubio je tipa.
Dok je Daphne govorila, g. Abdela se udaljio. Ono…
Gledam ga. Odlazi. Mislim: „Ovo je tvoja kći.
Ništa ne govoriš. Nećeš je zaustaviti.”
Možda ovo nije prvi put.
Mislio sam da me zajebava.
Ima 15 godina. Mlada je.
Možda je u nevolji, pa želi stvarati probleme ocu.
Ne ispitujem je. Ona mi sama daje informacije.
Rekla je: „Pokušala sam ga oživiti.”
Želi mi reći da je pokušala pomoći žrtvi.
Govori da je Chris učinio to i to.
Ništa ona nije učinila.
Tek kad se Chris pokušao riješiti trupla,
rekla mu je: „Pokušaj mu rasporiti trbuh i potopiti ga.
Skrij truplo.”
Takav događaj uzrokuje šok.
No ona se ponašala normalno, bila je vrlo opuštena.
Lee Furman poslao je onamo pozornike iz policijske postaje Central Park,
a oni su pronašli truplo kako pluta u jezeru.
To je promijenilo ton situacije u stanu.
2.30 PRONALAZAK TRUPLA
2 H POZORNIK FURMAN VRAĆA SE U MAJESTIC
9 H MJESTO ZLOČINA
Nakon što je Lee Furman odgovorio na poziv iz Daphneina stana,
imali smo razloga vjerovati da je Christopher izravno umiješan.
Poslije tog jutra, na temelju te informacije,
detektivi su otišli u Christopherov stan
i uhitili ga zbog ubojstva Michaela McMorrowa.
Odveli su ga u središnjicu.
Poručnik mi je rekao:
„Popravi kravatu. Otpratit ćeš ga do auta.”
Kad sam prvi put vidio Chrisa Vasqueza,
bio sam pomalo šokiran jer je on zapravo bio dijete.
Znao sam da ima 15 godina, ali izgledao je kao da ima 12.
Imao je ozljede na licu i na rukama.
To me samo natjeralo na razmišljanje
o tome kako se zločin dogodio,
jer mi se nije činilo vjerojatnim
da je on jedina odgovorna osoba
za sav kaos koji se dogodio ondje.
Nismo znali što očekivati od Daphne.
Ona se predstavila kao svjedokinja.
No većina svjedoka nevjerojatno nasilnih zločina
ne kažu sami od sebe da bi bilo dobro rasporiti žrtvu
kako bi potonula na dno jezera.
Daphne Abdela uhićena je
23. svibnja u 12.30.
Pokušali smo uzeti njezinu izjavu.
Htjeli smo razgovarati s njom, ali njezin je tata u njezino ime
odbio razgovarati s nama.
Kad sam prvi put vidio Daphne Abdelu, bila je dijete.
Bila je mala.
Bilo mi je teško povezati osobu sa zločinom.
Oboje su zatražili odvjetnike,
tako da ih nismo stigli ispitati.
To je golem gubitak.
Problem je svaki put kad propustiš tu priliku.
Imali smo dva petnaestogodišnjaka i Michaela, 30 godina starijeg od njih.
Što ih je spojilo?
Kako je došlo do ubojstva?
Detektivi su istražili Daphneinu obitelj.
Saznali su da joj je otac uspješan poslovni čovjek,
a majka francuska manekenka.
Posvojili su je kad je bila beba.
Živjela je u nevjerojatnom luksuzu.
Imala je sve.
U kasnim 80-ima mnoge su mame vodile djecu u park.
Igrali smo se u Strawberry Fieldsu.
Otiđimo 13 godina u budućnost.
Jednog smo dana čuli da je netko uhićen zbog ubojstva.
Bila je to djevojčica po imenu Daphne.
Kako smo saznavali sve više,
naši su prijatelji shvatili da je ta djevojčica
zapravo dijete koje se gotovo svako poslijepodne igralo s našom djecom.
Kad sam čula za ubojstvo, postala sam opsjednuta njime.
Stalno sam razmišljala o njemu.
Predložila sam da napišem knjigu o ubojstvu.
Dok sam pisala knjigu, htjela sam razgovarati sa svima
koji su poznavali Daphne i Christophera.
Daphne je pohađala privatnu školu Columbia.
Isprva se dobro uklopila,
ali s vremenom je postajala sve buntovnija.
I, naposljetku, u osmom se razredu morala ispisati iz Columbije,
što u privatnim školama nije uobičajena praksa.
Daphne se često ponašala autodestruktivno,
odnosno opijala se i drogirala.
Daphneina je obitelj platila skupo liječenje
dvaput prije ubojstva.
Daphne je krenula u srednju školu Loyola
nakon što se morala ispisati iz Columbije.
Bila je teška. Bila je drska. Bila je arogantna.
Bila je sve gora i gora.
Odbijala je poštovati pravila, ograničenja, bila je nepristojna.
Drugi osumnjičenik je petnaestogodišnji Christopher Vasquez.
Bivši ministrant i izviđač
koji je odrastao u peterokatnici u španjolskom Harlemu.
Chris Vasquez je bio iz prilično dobre obitelji.
Bio je ministrant.
Živio je kraj crkve u 97. ulici.
Bio je dobar dječak, spreman pomoći, vrlo poslušan.
Živio je u istočnom Harlemu.
Ništa otmjeno.
Drag dečko, uredan.
SUSJEDA
Nije bio problematičan.
Svi su shrvani. Ne možemo vjerovati.
Roditelji su mu bili rastavljeni.
Odgajala ga je majka.
Pohađao je skupu privatnu školu.
Njegovi su roditelji naporno radili da mu pruže dobar život.
Bio je dobro dijete, ali bio je vrlo introvertan
i stoga su ga često maltretirali zbog niskog rasta i introvertnosti.
Chrisa su djeca zadirkivala.
Zvali su ga „mimoza”, što znači luzer, slabić.
-Ne kužim ga. -Jer je mimoza.
Prava je mimoza.
Christopher i Daphne bili su sjajni na rolama.
Većinu popodneva odlazili bi u park. Ondje su se upoznali.
Ni Daphne ni Christopher nisu imali mnogo prijatelja.
Daphne jer je bila jako antipatična,
a Christopher jer je bio tako povučen.
Kad su se upoznali, sprijateljili su se, a onda su se počeli družiti.
Družili su se dva ili tri mjeseca prije ubojstva.
Dvoje petnaestogodišnjaka iz privatnih škola.
Mediji su naprosto podivljali.
Šokantan zločin zbog kojeg je uhićeno dvoje tinejdžera…
…ubili su agenta za nekretnine i bacili truplo.
Riječ je o kćeri milijunaša.
Kad sam saznao što se dogodilo mom stricu,
doživio sam šok.
Pogotovo zato što smo se ja i moja sestra
često družili sa stricem u Central Parku.
To je bilo posebno mjesto za nas.
I za njega.
Činjenica da je tragično poginuo
na tako posebnom mjestu bila je razorna za sve nas.
Bilo mi je teško gledati majku
i kako je tužna bila.
Zbog činjenice da su živjeli zajedno
njegova ju je smrt pogodila više nego ikoga od nas
i mislim da je osjećala da ga je trebala zaštititi.
Odrasli smo na zapadnoj strani Manhattana, ulicu od Central Parka.
Michael je bio simpatičan.
Imao je mnogo prijatelja.
Nisam ga zvao „Michael”. Nikad ga nisam zvao „Mike”.
Zvao sam ga „Irac”. To mu je bio nadimak u susjedstvu.
Volio je šalu.
Takav je bio Irac.
Uglavnom se smijao i zbijao šale.
Bio je običan čovjek.
Običan čovjek.
Zašto bi ga netko tako uništio?
To je zagonetka.
Dvoje tinejdžera optuženih za napad u Central Parku tvrde da su nedužni.
Christopher Vasquez
i njegova djevojka danas će se izjasniti o krivnji.
24. SVIBNJA 1997. DAN NAKON UHIĆENJA
Uhićenje nije kraj priče. To je zapravo početak priče.
Situacija je bila prilično zbunjujuća. Nismo znali što se točno dogodilo.
Okrivljenik je optužen za ubojstvo bez predumišljaja.
U prvom stupnju.
Ova je optuženica, zajedno s Chrisom,
suoptuženikom,
pokušala prikriti identitet žrtve.
Daphne Abdela i njezin dečko Christopher Vasquez
jučer su se izjasnili da nisu krivi.
ZGRADA KAZNENOG SUDA
Prema zakonu, od trenutka kad se optuženik izjasni,
imate 144 sata da podignete optužnicu.
Ako ne podignete optužnicu u tom zakonskom roku,
morate pustiti optuženike iz pritvora.
Morali smo brzo procijeniti imamo li dovoljno dokaza
kako bismo dokazali opravdanu sumnju i u konačnici podignuli optužnicu.
Vrijeme počinje teći.
ŠEST DANA DO PODIZANJA OPTUŽNICE ILI OSLOBAĐANJA
To se pretvorilo u opsežnu istragu
koja je zahtijevala nekoliko ekipa
koje su prikupljale dokaze sa svake lokacije.
Zatim je tim detektiva ispitivao članove obitelji, svjedoke.
Čekali su dokaze. Tako se gradi slučaj.
Zbog svega što je Lee Furman vidio u Daphneinu stanu,
bilo je potrebno odande prikupiti dokaze. Krv na odjeći, krv na rolama
i krv na satu koji je nosila.
Njujorška se policija ne šali kad prikuplja dokaze.
Oni ne fotografiraju krv u kadi.
Oni odnesu cijelu kadu
jer je na njoj krv počinitelja,
a možda i žrtve.
Pretražili smo Daphneinu sobu.
Pronašao sam
novčanik Michaela McMorrowa u kojoj je bila osobna i nešto novca.
Još jedan dokaz koji je smješta na poprište s Michaelom i Chrisom.
Problem je u tome što, koliko god mjesto zločina bilo užasno,
samo prisustvo dok netko čini zločin nije zločin.
Možda je moralno i etički neopravdano,
ali nije zločin.
Morate dokazati elemente zločina,
svaki njegov element.
Od obitelji Michaela McMorrowa doznali smo
kakve su bile njegove navike
i s kim se družio u parku.
Michael je imao poznanike iz parka.
Nakon posla otišao bi u park s pivom.
Imao je prijatelje s kojima je pio.
Imao je problema s alkoholom.
Bio je običan tip s običnim problemima.
Irac se pokušavao promijeniti.
Bio je u grupi potpore.
Išao je na sastanke u YMCA kod Central Park Westa.
Ondje je upoznao Daphne.
Istraga je napredovala kako treba.
Ispitivali smo ljude
za koje smo otkrili da su prije ubojstva bili u parku.
Na dan ubojstva Michaela McMorrowa,
Daphne i Chris dogovorili su se da će biti dečko i djevojka.
Dok su se rolali, ona se uvalila u probleme.
Izazivala je starije muškarce u parku.
Radila je svakakve gluposti.
Navodno je rekla: „Ubit ću nekoga večeras.”
Daphne i Chris pili su prije ubojstva.
Kraj Strawberry Fieldsa sreli su skupinu ljudi
u kojoj je bio i Michael.
Chris je poput psića. On je samo prati.
Daphne je mnogo iskusnije dijete, ali je zapravo iste dobi kao i on.
Ona je bila duh u boci.
Kad je Christopher pronašao bocu i skinuo čep,
ona je izašla i preuzela kontrolu nad njim.
Tijekom pretresa stana Chrisa Vasqueza
pronašli smo nož i krv na njegovoj odjeći.
Tada nismo znali je li to taj nož.
Morali smo napraviti analizu DNK-a.
ČETIRI DANA DO PODIZANJA OPTUŽNICE ILI OSLOBAĐANJA
URED GLAVNOG MRTVOZORNIKA
Truplo g. McMorrowa odvezeno je na obdukciju.
Imao je 0,31 promila alkohola u krvi,
što je tri puta više od dopuštene granice.
Je li to utjecalo na njegove sposobnosti? Vjerojatno, da.
No mogao je hodati od Strawberry Fieldsa
pa sve do jezera.
Pokušavamo utvrditi što se dogodilo.
Imao je modrice na stražnjoj strani nogu.
Tvorile su uzorak.
Lice mu je bilo uništeno,
što je značilo da je napad bio vrlo osoban i vrlo gnjevan.
Na jednoj strani prsa imao je osam do deset ubodnih rana
koje su bile grupirane, što znači da se nije micao kad su zadane.
Možete zamisliti čovjeka kako stoji
dok mu režu lice
i ruke dok se bori za život.
Zatim pada.
Njegov napadač stoji iznad njega i siječe ga i ubada nožem.
Ubada ga i ubada.
Najviše me mučilo
što se zapravo dogodilo…
Bio je krupan tip.
Kako je završio na tlu usprkos stupnju opijenosti?
Kako mu je žgoljavi Chris Vasquez uspio nanijeti sve te silne ozljede?
Odgovor je da Chris to nije učinio sam.
Barem smo tako pretpostavljali.
Kad sam napokon saznao što su mu učinili, razljutio sam se.
Nije me briga što imaju 15 godina. Želio sam pravdu.
Moja je sestra imala 15 godina.
Ja sam imao 17 godina.
Nismo mogli pojmiti kako netko naših godina može učiniti nešto takvo.
Daphne Abdela ostaje iza rešetaka barem do srijede.
Tad je zakazano drugo saslušanje.
Vijeće mora donijeti odluku, inače će petnaestogodišnjakinja biti puštena.
24 SATA DO PODIZANJA OPTUŽNICE ILI OSLOBAĐANJA
Stigla je analiza DNK-a.
Na dršci i oštrici njegova nožića nalazila se mješavina krvi.
Bila je to njegova krv i krv Michaela McMorrowa.
Oružje kojim je počinjeno ubojstvo. Imamo neoboriv dokaz.
Bilo nam je teško pojmiti
da su sposobni za takvo ekstremno nasilje.
No u isto smo vrijeme znali da jesu.
Znali smo da su to učinili.
Vjerovali smo,
na temelju svih informacija koje smo tada imali,
da imamo dovoljno razloga da optužimo oboje.
Ključni dokaz za Chrisa bio je nož. Za Daphne su to bile njezine izjave.
Očito je imala aktivnu ulogu
prilikom pokušaja skrivanja trupla.
Predstavili smo dokaze sudskom vijeću. Vijeće ih je smatralo uvjerljivima.
Podigli su optužnicu za ubojstvo protiv oboje.
UBOJSTVO DRUGOG STUPNJA NAMJERNO UBOJSTVO BEZ PREDUMIŠLJAJA.
U prvih nekoliko dana istrage
saznali smo koga su optuženici angažirali da ih zastupa.
Christopher Vasquez angažirao je odvjetnika Arnolda Krissa,
bivšeg pomoćnika okružnog tužitelja. Očito je bio opasan protivnik.
Daphne i njezina obitelj zadržali su Bena Brafmana.
Ben je jedan od najistaknutijih branitelja u New Yorku, a vjerojatno i u zemlji.
Zastupao je sve, od mafijaša do ljudi s Wall Streeta.
PUFFYJEVI VIRTUOZI
Ben je imao šaren portfelj slučajeva,
a obično su i on i klijenti bili zadovoljni.
Bio je to jasan podsjetnik
na to koliki je ulog i koliko će biti teško.
Neki bi se detektivi možda uplašili nekoga poput Bena Brafmana.
Ja sam razmišljao ovako: „Ti si diplomirani pravnik
i nosiš mnogo skuplju odjeću od mene,
ali obojica smo jutros obukli hlače na isti način.
Ako si ti spreman, i ja sam.
Učinimo to.”
Imam više pitanja nego odgovora.
Tko je g. McMorrow
i zašto je u parku pio s djecom?
Mediji su oblikovali narativ kako bi prikazali Irca kao pervertita.
Stvorili su lažnu sliku o Michaelu.
Zašto je volio piti u parku
s uglavnom mladom ekipom ostaje nejasno.
No jasno je da ga je to koštalo života.
Najjednostavnije objašnjenje činjenice
da 44-godišnjak pije s dva 15-godišnjaka noću u Central Parku…
Ne trebate biti previše maštoviti.
McMorrow se sastao s dvoje tinejdžera kraj jezera
i možda pokušao nešto s Abdelom,
zbog čega je njezin dečko Vasquez pobjesnio i počeo ga napadati nožem.
Mislim da su nagađanja potresla moju baku
i druge članove obitelji jer nisu bila istinita.
Htjeli smo da ga se sjećaju s poštovanjem i dostojanstvom
jer je to zaslužio.
I NA POGREBU ŽRTVE STRAHUJE SE OD GUBITKA UGLEDA
Nismo saznali ništa o njemu što bi upućivalo na to
da bi ikom učinio nešto loše.
Bio je, zapravo, draga osoba koja je bila dobra prema svima.
A u ovom konkretnom slučaju bez sumnje se može reći
da se našao na pogrešnom mjestu u pogrešno vrijeme.
Slučaj protiv Chrisa bio je jači zbog noža.
To je bio najbolji dokaz koji smo imali u slučaju.
Znali smo da je ubijen tim nožem.
Mislili smo da ćemo uspjeti bez sumnje dokazati
da je Christopher imao nož.
No nismo bili toliko samopouzdani što se tiče dokaza protiv Daphne.
Iako je bilo mnogo posrednih dokaza
koji su je smještali na mjesto zločina,
to možda nije bilo dovoljno poroti za jednoglasnu odluku.
Slučaj je bio teži od onoga protiv Christophera.
A onda, veliko iznenađenje.
G. Brafman obratio se uredu tužitelja u svojstvu Daphneina odvjetnika i rekao:
„Razgovarao sam s klijenticom.
Pristaje biti Kraljica na jedan dan.”
Ben je ovako razmišljao: „Mislim da ste pogriješili.
Ona je svjedokinja, nije optuženica.
Želi biti Kraljica na jedan dan.”
To je naziv za razgovor između optuženika i tužiteljstva
tijekom kojega optuženik može reći što želi vezano za slučaj.
Ništa što kažete ne smije biti iskorišteno protiv vas
osim ako ne svjedočite na sudu
i vaše se svjedočenje razlikuje.
Doveli smo je u ured tužitelja.
Daphne je rekla da su te noći ona i Vasquez naletjeli na skupinu ljudi
s kojima je Michael obično pio u parku.
Ubrzo nakon toga naišao je policajac na skuteru i rastjerao ih.
Svi su se razbježali u različitim smjerovima.
Daphne i Chris imali su pivo, pa je Michael pratio pivo.
Otišli su do sjenice na obali jezera.
Ondje su sjedili i pili pivo.
U jednom trenutku Daphne i Chris…
odlučili su da će se okupati goli u jezeru.
Kad su izašli, smrzavali su se.
Ona je rekla…
da je Michael vidio kako drhti.
Zagrlio ju je kako bi je zagrijao,
a Chris je poludio.
Jer je mislio da se Michael nabacuje Daphne.
Izvadio je nož i počeo ga ubadati.
Govorila je: „Christopher je to učinio. On je sve učinio. Ja sam svjedokinja.”
Ako je to istina, ona je zapravo svjedokinja ubojstva.
Njezina bi optužnica bila odbačena.
To bi za nju bio kraj.
Ali ja nisam bio zadovoljan.
ZGRADA KAZNENOG SUDA
Daphne je doslovce rođena misleći
da je bolja od ostatka svijeta
i da je najvažnija osoba u svakoj prostoriji u koju bi ušla.
Siguran sam da je mislila da će biti pametnija i da će se izvući.
Svi misle da se mogu izvući razgovorom.
A nama ništa draže od toga. „Samo ti govori. Samo izvoli.”
Htio sam je držati na uzici.
Rekao sam da dokazi potvrđuju njezine riječi.
Pitao sam: „Biste li nam dopustili
da još koji put razgovaramo s njom?
Neke mi stvari još nisu jasne.”
Brafman je rekao: „Nema problema.”
Mislio je da je gotovo.
Odradili smo još nekoliko razgovora s njom.
Poslao je mlađeg suradnika.
Ima nešto u Robu.
Očinska crta.
Pouzdan je i ljudi mu se otvore.
Kad je Rob Mooney razgovarao s Daphne Abdelom, uspostavili su odnos.
To mu sjajno ide.
Rekao sam joj: „Imam pitanje.
Zanimaju me ove modrice.”
Iz dosjea sam uzeo fotografiju
na kojoj su se jasno vidjele zaobljene modrice
na stražnjoj strani noge i rekao:
„Što misliš da je ovo?”
Na trenutak se povukla.
Okreće fotografiju, gleda je, ali ništa ne govori.
A tip je potapša po ramenu i kaže:
„U redu je. Možeš mu reći.” A ja mislim: „Hvala, stari.
Puno si mi pomogao.”
Zatim sam posegnuo u kutiju, izvadio role i rekao:
„Hoće li ti ovo osvježiti pamćenje?”
Počela je pokazivati
natruhe svog pravog ponašanja.
Rekla je: „Mislila sam da će nauditi mom prijatelju, pa sam ga šutnula.”
„Dobro, kužim, ali objasni mi.”
„Udarila sam ga nogom i pao je.
Tada je Chris skočio na njega i izbo ga.”
Rekao sam: „U redu.”
Odvjetnik je rekao: „U redu, gotovi smo.”
Više nije mogla poricati da je upletena.
Napala je Michaela McMorrowa.
Šutnula je Michaela McMorrowa.
Onesposobila ga je.
A sad imamo i dokaz.
Počiniteljica, ne svjedokinja.
Ubojica.
Na temelju svih okolnosti znali smo
da je morala pomoći Chrisu.
A sad nam prvi put to i govori.
Ubrzo nakon toga nagodili smo se s Daphne Abdelom.
Tinejdžerica optužena za napad nožem u Central Parku
nagodila se i priznala krivnju za ubojstvo iz nehaja.
Šesnaestogodišnja Daphne Abdela ispričala se zbog lanjskog ubojstva
i sakaćenja Michaela McMorrowa.
Prema nagodbi, neće morati svjedočiti protiv bivšeg dečka Christophera Vasqueza.
On je optužen za ubojstvo.
MAJKA PLAČE, TINEJDŽERICA PRIZNAJE KRIVNJU
Daphne je priznala krivnju i dobila maksimalnu kaznu,
ali nije svjedočila protiv Chrisa Vasqueza.
Surađivali smo s uredom okružnog tužitelja.
Složili smo se da je to najbolje. Imali smo dokaze protiv njega.
Imali smo dobar slučaj. Ali što se tiče nje, bilo je kasno.
Da smo s time išli na sud,
možda je ne bi osudili.
Također želim zatražiti…
U ožujku 1998. Daphne se pojavila na sudu
i izjasnila se krivom za zločin zvan „ubojstvo iz nehaja”.
Ubojstvo iz nehaja razlikuje se od ubojstva bez predumišljaja,
za što je prvotno optužena,
jer tu nema namjere ubojstva.
Priznala je da je namjeravala nanijeti teške tjelesne ozljede
Michaelu McMorrowu.
Priznala je ubojstvo iz nehaja.
Na suđenju je opisala što je učinila,
zašto je kriva za taj zločin
i prihvatila je kaznu od tri do devet godina zatvora.
Suđenje je počelo u studenom 1998.
Prvi put da je Rob svjedočio u mom slučaju.
Došao je na sud.
Nosio je sportski sako sa značkom Grateful Deada na reveru.
A ja, mlad i uštogljen pomoćnik tužitelja,
rekao sam: „To je neprimjereno. Moraš skinuti značku Grateful Deada.”
Rekao sam: „Nema šanse.”
Rekao sam: „Molim te, skini je. Nije joj mjesto na sudu.
Ne nosiš lubanju s munjom dok svjedočiš.”
Rekoh: „Baš šteta. Neću je skinuti.”
Rob je rekao: „Biraj.
Ili ću svjedočiti sa značkom
ili neću svjedočiti sa značkom.
Kako god bilo, neću skinuti značku.”
Razmislio sam i pitao ga: „Kad možeš svjedočiti?”
Ovako su iznijeli obranu:
„Troje ljudi sišlo je do jezera. Dvoje se ljudi vratilo.
Nijedno od njih ne govori. Ne znamo što se dogodilo na jezeru.”
Jer ako niste sigurni
tko se borio i tko je držao nož,
morate sumnjati u krivnju tog mladića.
Kad ljudi upiru prstom jedni u druge,
uvijek postoji opasnost da će doći do pat-pozicije
i da tužiteljstvo neće uspjeti uvjeriti porotu.
Obrana je okrivila Daphne
i naglasila njezinu krivnju,
ali mislim da im je strategija bila da se tu ne može ništa jasno znati.
A ako je tako, sud mora osloboditi njihovog klijenta.
U svakom slučaju postoji trenutak
kad porota može zamisliti osobu
koja sjedi ispred njih kako radi ono za što je optužena.
Bilo mi je teško povjerovati da će svih 12 porotnika
moći zamisliti Chrisa Vasqueza kako čini taj užasan zločin.
Kad se porota povukla na vijećanje,
u tom smo trenutku već godinu i pol čekali pravdu.
Naša je obitelj bila nervozna.
Što je duže trajalo, to se više činilo da sumnjaju u Christopherovu krivnju.
Mislim da su vijećali dva dana.
Proglasili su ga nedužnim za ubojstvo bez predumišljaja
i krivim za ubojstvo iz nehaja.
U osnovi, ista osuda i kazna koje je dobila Daphne Abdela.
Imao sam osjećaj da je to bio kompromis.
Porota je plakala.
Plakali su.
Jer su gledali Ircevu obitelj.
To je povrijedilo McMorrowe jer su znali koliko je patio
i nisu mislili da je pravda zadovoljena.
DEČKO, 16 GODINA, KRIV
Bio sam bijesan zbog presude.
„POROTA NEMA MUDA”, KAŽE BRAT
Ubojstvo iz nehaja? Imao je 38 uboda.
„OLAKO SE IZVUKAO”
Smatram da porota nije mislila da bi tako mlad dečko
trebao nositi žig ubojice do kraja života.
Jako vjerujem u poštovanje zakona,
ali zakon je kompliciran jer je riječ o ljudima.
A to znači da postoje emocije.
Većina slučajeva koji nas fasciniraju su misteriozni.
„Tko je to učinio?”
Ali ovaj slučaj nije misteriozan.
Znamo tko je to učinio, ali zašto?
To je možda „folie à deux”,
gdje su njih dvoje spojili svoju ludost
i postali jedan stroj za ubijanje
ili su to jednostavno učinili iz zabave.
Zašto?
Takve vas stvari izluđuju.
Ne možemo znati što se dogodilo jer je bilo troje ljudi, a jedan je mrtav.
To se događa. Kad kažu „Riješio si slučaj",
ja kažem: „Nije tako.”
„Riješiti slučaj” znači da znaš što se dogodilo.
Ali često ne znaš.
Samo pretpostavljaš što se dogodilo.
Neki te dokazi možda navedu
da pomisliš da postoji logičan zaključak,
ali bez priče nema šanse.
GOTOVO SEDAM GODINA NAKON PRESUDE
Ubojice iz Central Parka izašle su iz zatvora nakon gotovo sedam godina.
U petak je puštena 21-godišnja Abdela.
Njezin bivši dečko, 22-godišnji Vasquez, pušten je jutros.
Na uvjetnoj slobodi ne smiju se viđati.
Život mog brata vrijedio je mnogo više od šest godina zatvora.
Mislim da pravda nije zadovoljena.
Znam, takav je sustav, takav je zakon, bili su djeca
i to se događa…
Ali jednostavno nije pošteno.
Uopće nije pošteno.
Nekoliko godina poslije Daphne je prekršila uvjetnu.
Bila je u kući za bivše osuđenike i napala je štićenicu te kuće.
Vratila se u zatvor I odslužila cijelu kaznu, devet godina.
Chris je izašao nakon šest godina.
Ne znam da je otad učinio nešto čime bi prekršio zakon.
Bilo je to teško iskustvo na osobnoj i poslovnoj razini.
Bio je to neobičan, emotivan slučaj.
Ti osjećaji traju.
Najbolja stvar vezana za slučaj jest ta što sam upoznao Roba Mooneyja.
Tada to nisam znao, ali to je bilo samo zagrijavanje.
U SLJEDEĆOJ EPIZODI
Osam sati ujutro, telefoni zvone kao ludi.
Svi govore o čistačici po imenu Eridania
koja je nestala u financijskoj četvrti.
Kolege kažu da uvijek večera s njima tijekom smjene,
no posljednji su je put vidjeli oko 20 h i otad je nitko nije vidio.
Definitivno je težak zadatak pretražiti tu zgradu
u potrazi za nekim ili nečim jer ima 26 katova.
Nema je na kamerama.
Nije izašla iz dizala.
Nije izašla iz zgrade.
Gdje je?
Pregledali smo svaki kutak zgrade od podruma do krova
i nismo je našli.
To znači da je više nismo tražili
samo na adresi ulica Rector 2,
nego po cijelom New Yorku.
Prijevod titlova: Ivan Fremec