MANHATTAN SZIGETÉN
KÉT NYOMOZÓOSZTAG FOGLALKOZIK GYILKOSSÁGOKKAL.
AZ ÉSZAK- ÉS A DÉL-MANHATTANI.
A LEGBRUTÁLISABB ÉS LEGKOMPLEXEBB GYILKOSSÁGOKAT VIZSGÁLJÁK.
EZEK AZ Ő TÖRTÉNETEIK.
1997. MÁJUS 23.
01:00
Az emlékezés napja előtti péntek éjjel eltűnt személyről érkezett bejelentés
a Central Park West 115-ből,
a Majestic nevű, jómódúak lakta épületből.
Minden létező kényelmi igényt kiszolgált.
Portásokkal, ügyintézőkkel,
mindennel, amire azon a szinten szükség van.
Kivonultunk a helyszínre, ahol Mr. Abdela fogadott minket,
aki elmondta, hogy a lánya, Daphne nem érkezett haza.
Lee Furman elkezdte őt kikérdezni az esetről,
mire a portás: „Nem tűnt el a lány.
Hátul van a mosókonyhában, a hall végén.”
Meg is mutatta, pontosan hol.
Miután Mr. Abdela kinyitotta az ajtót,
egy fiatal lányt és egy fiút találtunk a fürdőkádban,
akik épp egymást fürdették.
Daphne Abdela volt az a fiújával, Chrisszel.
Gondoltam, szórakoznak egy kicsit a fürdőkádban.
Lee Furman kínosan érezhette magát, de közben vérnyomokra figyelt fel.
Amikor Daphnet a vérről kérdeztem, azt mondta,
görkorizás közben megsérült a feje.
Nem volt ott olyan sok vér.
Nem gyanakodtunk semmi különösre.
Akár el is eshetett.
Láttam, hogy Chrisnek is vérzett a szemöldöke,
de az is semmiségnek tűnt. Semmi különös.
A lányt láthatóan dühítette, hogy ott vagyunk.
Kiabált az apjával: „Minek hívtad a zsarukat?
Mocskok! Utálom a fakabátokat!”
Aztán ránk üvöltött: „Takarodjanak! Csukják be az ajtót!”
Mire Mr. Abdela:
„Jól van. Minden rendben. Felkísérem őket az emeletre.”
Úgyhogy távoztunk.
Lee Furman még a Majestic közelében járt,
amikor rádión jelezték,
hogy valaki egy holttestre bukkant a Central Parkban,
méghozzá a Majestic egyik lakója.
DAPHNE LAKÁSA - CENTRAL PARK
Rádión jeleztem, hogy visszafordulunk,
és vissza is mentünk.
Kiderült, hogy Daphne hívta a rendőrséget.
Beinvitált minket.
Bementem, ő pedig a következőt mondta: „Van egy holttest a tóban.”
„Egy holttest a tóban? Tényleg? Na persze!”
Szörnyű bűntény volt.
Túlment minden határon.
Ki akarna bárkit is ilyen brutálisan kivégezni?
És miért?
Minden eset kitép egy darabkát a lelkedből.
Nem végezheted ezt a munkát, ha nem tekinted szívügyednek.
Ki akarod deríteni az igazságot.
Ez a nyomozók dolga.
Mindig szerettem a dolgok mögé nézni. Kideríteni, mi történt.
A családok számára fontos, hogy tudják, ki ölte meg a rokonukat.
Ez a munkám.
New Yorkban a rendőrség…
Erről van szó.
GYILKOSSÁGI ÜGYEK
A Central Park nélkülözhetetlen része New York vérkeringésének.
Ez nem csupán egy park hatalmas füves területtel…
NYUGALMAZOTT GYILKOSSÁGI NYOMOZÓ DÉL-MANHATTAN
…baseballpályákkal és játszóterekkel.
Sokkal több annál.
Mindannyian egy betondzsungelben élünk.
Betonon lépkedünk.
Magasra költöztünk, távol a természettől.
A Central Park a New York-iaknak többet jelent egy udvarnál.
Olyan, mint egy oázis.
A Central Park a New York-iaké.
Nemcsak a jó embereké, de a rosszaké is.
Nagyon veszélyes hely volt a 70-es és a 80-as években.
Éjszaka sosem mentem arra.
GYILKOSSÁG A PARKBAN
1987. MÁRCIUS 25. ELŐKELŐ GYILKOS
Akkoriban évente 2500 emberölés történt.
Közülük sok a Central Parkban.
A 90-es évek végére
a város egyértelműen biztonságosabbá vált.
A bűnözés, a közbiztonság mértéke is
megfelelően alakult.
A New York-i közbiztonság javulásával a dolgok jó irányba változtak,
és ez a Central Parkra is igaz volt.
De ha mégis történt ott bűntény, akkor mindenkire szükség volt.
Ha valakinek beszakadt a körme a Central Parkban,
akkor: „Úristen! Mindenkit rá kell állítani az ügyre!”
Szóval ha gyilkosság történik ott, azt igen komolyan veszik.
1997. MÁJUS 23.
1997. május 23-án
az ötödik évemet kezdtem ügyészhelyettesként.
Egy tapasztaltabb kollégát kaptam magam mellé a gyilkosságiaktól,
hogy elsajátítsam a gyilkossági ügyek kivizsgálását és a vádemelési gyakorlatot.
Emlékszem, hajnali három és négy óra között
a csipogóm hangjára ébredtem.
Mivel épp akkor költöztem be az albérletbe,
a telefon még nem volt bekötve,
ezért ki kellett mennem az utcára,
és egy fülkéből felhívni a csipogón látható számot.
A vonal másik végén valaki azt mondta,
hogy a Central Parkban van egy kis fennforgás.
Az volt az év legenyhébb megfogalmazása.
Kora reggel volt.
Az éjszakai ügyelet riasztott minket:
„Holttest a tóban a Central Parkban.”
Én voltam a manhattani éjszakai nyomozóegység parancsnoka.
A mi dolgunk volt a helyszín biztosítása,
illetve annak az illetékes nyomozó számára történő átadása.
Kiértem a helyszínre.
A park nyugati oldalán voltam, a Strawberry Fieldsnél.
Vérnyomok vezettek 12-15 méter hosszan egészen a filagóriáig.
TÓ - TETTHELY - VÉRNYOMOK - FILAGÓRIA
A vérnyomokat követve elértem a tóhoz,
amiben ott úszott
egy holttest, aminek csak a feje látszott ki a vízből.
Amikor megláttam a tetthelyet,
önkéntelenül valami megmagyarázhatatlan, disszonáns érzés kerített a hatalmába.
A tó egy gyönyörű park kellős közepén található,
de ami akkor a tetthelyen fogadott,
az egyike volt a legbrutálisabb dolgoknak, amit valaha láttam.
HÁROM ÉS FÉL ÓRÁVAL A HOLTTEST MEGTALÁLÁSA UTÁN
Kimentem a holttesthez a halál bekövetkeztének helyszínére,
hogy ott vizsgáljam meg.
A bűnügyek általában csak egy helyszínt érintenek.
Ebben az esetben viszont ott volt a parkba vezető ösvény
tele vércseppekkel,
a filagória melletti terület a vértócsával,
és a tó a holttesttel.
És ahogy a vízre néztem, a tó szélén,
a nádszálak közt ott lebegett
egy sápadt férfi,
vagyis az, ami maradt belőle.
Amikor egy kicsit közelebb léptem,
láttam, hogy felhasították a hasát,
és a belei ott úsztak a vízben.
New York-i rendőrként több száz holttestet láttam már,
de az volt az egyetlen, amelynek vízben úsztak a belei.
Beégett az emlékezetembe.
A csuklóját mélyen bevágták.
A jobb kézfeje szinte csak lifegett a karja végén.
Tele volt vágott és szúrt sebekkel.
„Túlzásba vitt gyilkosság.”
Ilyenről szenvedély, düh és harag esetén beszélünk.
Minden gyilkosság szörnyű, és minden egyes tetthely látványa
felkavaró, megrázó és nehezen feldolgozható,
de mégis vannak fokozatai.
Általában a késsel elkövetett gyilkosságok
a legbrutálisabbak.
A karrierem során az volt a második gyilkossági helyszín, amivel dolgom volt.
Ilyesmivel ilyen hamar szembekerülni…
Akkor egyértelműen átestem a tűzkeresztségen.
Segédnyomozó voltam az észak-manhattani gyilkosságiaknál.
Közel négy éve ott dolgoztam.
1997. május 23-án, pénteken nem voltam beosztva nappali szolgálatba,
de korán bementem, mert a bíróságon volt jelenésem.
Reggel nyolc körül értem be az irodába.
A hadnagy rám nézett, és azt mondta: „Gyilkosság történt a parkban.
Szólj, hogy nem mész a bíróságra, mert velünk jössz!”
Szóltak, hogy egy észak-manhattani gyilkossági nyomozó kapta az ügyet.
ÉSZAK-MANHATTANI GYILKOSSÁGI CSOPORT
Aztán megérkezett Rob Mooney,
és amint beszélni kezdett,
tudtam, hogy ki a főnök.
196 centi magas,
és nagyon nagy feje van.
A haja, mint egy 70-es évekbeli rocksztáré,
és a bajusza is a 70-es éveket idézte.
Mintha a The Allman Brothers Band egyik elveszett tagja lett volna.
A zakóján mindig Grateful Dead kitűzőt viselt.
Rajongott a Grateful Deadért.
Életemben úgy háromszáz Grateful Dead-koncerten vehettem részt.
Annak a közösségnek a sokszínűsége megtanított engem arra,
hogy ne ítélkezzek mások felett.
Nem ítélkezhetünk külsőségek alapján.
És ez annál az esetnél be is igazolódott.
02:30 MEGTALÁLJÁK A HOLTTESTET
08:00 MOONEY NYOMOZÓ A HELYSZÍNRE ÉRKEZIK
NEW YORK-I RENDŐRSÉG
Az áldozatnak nem volt tárcája,
de találtunk ott pár iratot,
és volt egy nevünk: Michael McMorrow.
Megtudtuk, hogy Michael 44 éves volt.
Manhattanben élt az anyjával,
és egy ingatlanokkal foglalkozó cégnél dolgozott.
Rejtély övezi a Central Parkban elkövetett szörnyű gyilkosságot.
McMorrow-t több mint ötvenszer megszúrták, és elvágták a torkát.
Hallani lehetett a médiasereg érkezését,
mert New Yorkban minden,
ami a Central Parkban történik, kardinális.
Láttam, hogy az áldozat 182 centinél is magasabb.
Kilencven kilónál nehezebbnek tűnt.
Szóval ahhoz, hogy valaki így megcsonkítson egy ekkora embert…
Hogy így széttrancsírozza…
Valami nem volt kerek. Nem értettem az egészet.
Az áldozat testének állapotából
és a sérülések mértékéből egyértelműen látni lehetett,
hogy nem véletlenszerű tettlegesség történt.
Nem egy félresikerült rablás volt.
Így hát ez a rejtély lett a történések mozgatórugója.
08:00 MOONEY NYOMOZÓ A HELYSZÍNRE ÉRKEZIK
02:00 FURMAN RENDŐR VISSZATÉR A MAJESTICHEZ
Bent voltam a lakásban.
Hajnali két óra volt.
Daphne Chris távozása után hívott fel minket.
Azt mondta, félt Christől.
Előtte nem akart mondani semmit.
Daphne elmondta, hogy a parkban voltak Chrisszel.
Lófráltak, sétálgattak,
de aztán Chris bekattant, és megölt egy férfit.
Miközben Daphne ezt elmondta, Mr. Abdela kisétált, mintha…
Ránéztem, ő meg kisétált. Gondoltam: „Ő itt a maga lánya.
Nem mond semmit? Nem akar rászólni, leállítani őt?”
De gondoltam, ez nála biztos megszokott.
Azt hittem, a lány csak kamuzik.
15 éves. Fiatal.
Talán rossz fát tett a tűzre, és most gondot akar okozni az apjának.
HOLTTEST A TÓBAN FÉLTEM
Nem is kérdeztem semmit Magától mondott el mindent.
Azt mondta, próbálta újraéleszteni.
Segíteni próbált, nem akart részt venni a dologban.
„Chris ezt csinálta, Chris azt csinálta…”
De ő ártatlan, nem csinált semmit.
De amikor Chris próbált megszabadulni a holttesttől,
javasolta neki, hogy belezze ki, és úgy süllyessze el,
próbálja eltüntetni.
Döbbenetes lehet ilyesmit átélni,
Daphne mégis normálisan viselkedett. Nagyon higgadt volt.
Lee Furman járőröket kért a Central Park-i őrsről,
és igazából ők voltak, akik rátaláltak a holttestre a tóban.
Ettől megváltozott a lakásban zajló beszélgetés hangulata.
02:30 MEGTALÁLJÁK A HOLTTESTET
02:00 FURMAN RENDŐR VISSZATÉR A MAJESTICHEZ
08:00 MOONEY NYOMOZÓ
09:00 TETTHELY
Miután Lee Furman a segélyhívásra kiért Daphne lakására,
nyilvánvalóvá vált, hogy Christopher közvetlenül érintett az ügyben.
Később aznap reggel a nyomozók az információk alapján
elmentek Christopher Vasquez lakására…
DAPHNE OTTHONA -TETTHELY
…és letartóztatták Michael McMorrow meggyilkolásáért.
KELET-HARLEM CHRIS OTTHONA
Büntetőeljárás alá kellett vonni.
A szolgálatban lévő hadnagy azt mondta nekem:
„Igazítsd meg a nyakkendődet! A kocsihoz kell kísérned.”
Amikor megpillantottam Chris Vasquezt,
kicsit ledöbbentem, mert úgy nézett ki, mint egy kisgyerek.
Tudtam, hogy 15 éves, de 12-nek tűnt.
És jól látható sérülések voltak az arcán és a kezén.
Ez csak tovább fokozta az aggodalmamat
a történteket illetően,
mert nem tűnt valószínűnek,
hogy egyedül ő a felelős
a helyszínen történt vérengzésért.
Nem igazán tudtuk, hogy Daphnevel mi is a helyzet.
Ő szemtanúnak állította be magát,
de a kegyetlen bűntények szemtanúi a legtöbb esetben
nem mondják el önként, hogy ők javasolták az áldozat kibelezését,
hogy az könnyebben elsüllyedjen.
Ezért Daphne Abdelát
május 23-án 12:30-kor letartóztatták.
Bementünk hozzá, hogy felvegyük a vallomását.
Beszélni akartunk vele,
de az apja a lánya nevében
megtagadta a vallomástételt.
Amikor először láttam Daphne Abdelát, még gyerek volt.
Egy kislány.
Nehezen tudtam elképzelni, hogy bármi köze lehet a bűncselekményhez.
Értesültünk róla, hogy mindketten ügyvédet kértek,
ezért nem volt lehetőség kihallgatni őket.
Kár, hogy így alakult,
mert ha erre nincs lehetőség, az mindig probléma.
Ott volt két 15 éves gyerek és Michael,
aki 30 évvel idősebb volt náluk.
Mégis mi a fene közük volt egymáshoz?
Hogy lett ebből gyilkosság?
A nyomozók utánanéztek Daphne családjának,
és kiderítették, hogy a lány apja jómódú üzletember,
az anyja pedig egy francia modell.
Őt kisbabaként fogadták örökbe,
és hihetetlenül kiváltságos életet élt.
Megvolt mindene.
A 80-as évek végén sok anya lehozta a gyermekét a parkba,
mind ott játszottunk a Strawberry Fieldsen.
Aztán eltelt 13 év…
ÍRÓ
…és egy nap azt halljuk, hogy valakit letartóztattak gyilkosságért.
Egy Daphne nevű lányt.
Mikor többet megtudtunk róla,
a barátaink rádöbbentek, hogy az a Daphne nevű kislány az,
aki szinte minden délután együtt játszott a gyerekeinkkel.
Amikor hallottam a gyilkosságról, a megszállottja lettem.
Nem tudtam kiverni a fejemből,
és javasoltam, hogy készüljön róla könyv.
A könyv írása közben mindenkivel beszélni akartam,
aki ismerte Daphnet és Christophert.
Daphne a Columbia nevű magániskolában kezdte a tanulmányait.
Eleinte egész jól beilleszkedett,
de ahogy teltek az évek, egyre erőszakosabb lett,
míg végül nyolcadikban felszólították, hogy hagyja el az iskolát.
Ilyen nem sűrűn történik egy városi magániskolában.
Daphne gyakran tanúsított önpusztító magatartást.
Ivott és drogozott is.
A családja korábban egy nagyon drága elvonóra is elküldte.
Talán kétszer is. A történtek előtt.
Daphne a Loyolában tanult,
miután a Columbiából eltanácsolták.
Kemény volt, pimasz és arrogáns.
Egyre durvábban viselkedett.
Nem volt hajlandó betartani a szabályokat, a kijárási tilalmat, a különböző normákat.
A gyilkosság másik gyanúsítottja a 15 éves Christopher Vasquez.
Úgy hírlik, korábban ministránsfiú és cserkész volt,
aki egy lift nélküli házban nőtt fel a Spanyol Harlemben.
Megtudtam, hogy Chris Vasquez jó családból származott.
Ministránsfiú volt.
A templom mellett lakott a 97. utcában.
Jó fiú volt. Rendkívül segítőkész, nagyon engedelmes.
Kelet-Harlemben lakott, nem egy flancos helyen.
Kedves fiú, jól öltözött.
SZOMSZÉD
Nem csavargott, nem volt bajkeverő. Mindenkit lesújtott a hír. Hihetetlen!
Christopher szülei külön éltek.
Az édesanyja nevelte.
Magániskolába járatta, ami sokba került.
A szülei keményen dolgoztak azért, hogy neki jó élete legyen.
Jó gyerek volt, de rendkívül introvertált.
A suliban gyakran cukkolták a testi adottságai
és az introvertáltsága miatt.
Christ cukkolták a többiek.
Nyamvadéknak csúfolták, ami a lúzer és a nyápic szinonimája.
- Nem tudom, miért tette. - Mert nyamvadék.
Egy igazi nyamvadék.
Christopher és Daphne is kiválóan görkorcsolyázott.
Délutánonként kijártak a parkba, ott találkoztak.
Sem Daphnenek, sem Christophernek nem volt sok barátja.
Daphnenek azért, mert ellenséges volt,
Christophernek pedig azért, mert visszahúzódó volt.
Amikor megismerkedtek, barátok lettek, majd elkezdtek együtt lógni.
Két-három hónapja lógtak együtt a gyilkosságot megelőzően.
Két 15 éves, magániskolában tanuló diák.
Emiatt óriási médiacirkusz lett belőle.
Megdöbbentő bűntény! Két tinédzsert tartóztattak le…
…leszúrtak egy ingatlanügynököt, és a holttestét a tóba…
Egyikük egy milliomos lánya.
Amikor megtudtam, mi történt a nagybátyámmal…
MICHAEL UNOKAÖCCSE
…sokkot kaptam.
Főként, hogy én és a húgom
jó sok időt töltöttünk a nagybátyánkkal a Central Parkban.
Különleges hely volt számunkra. És tudtuk, hogy az ő számára is az volt.
Ezért az, hogy olyan tragikus halált halt,
ráadásul pont azon a különleges helyen, lesújtó volt.
Szörnyű volt látni, hogy anyámat…
MICHAEL TESTVÉRE
Felemésztette a gyász.
És mivel ők együtt laktak,
Michael elvesztése őt még inkább lesújthatta,
mert szerintem úgy érezte, neki kellett volna megvédenie.
Manhattan nyugati részén nőttünk fel, egy háztömbnyire a Central Parktól.
Michaelt sokan kedvelték.
Barátságos volt, rengeteg barátja volt.
Én nem Michaelnek hívtam őt, de még csak nem is Mike-nak.
Írnek szólítottam. Ez volt a beceneve a környéken.
Szeretett kacagni.
Ír mindig ilyen volt.
Szinte mindig nevetett, poénkodott.
Csak egy férfi volt.
Csak egy férfi.
Miért akarná bárki is így szétroncsolni?
Rejtély.
A két tinédzser, akit egy ingatlanügynök
brutális megkéselésével vádolnak, ártatlannak vallja magát.
Christopher Vasquezt
és 15 éves barátnőjét ma bíróság elé állítják.
1997. MÁJUS 24. A LETARTÓZTATÁS MÁSNAPJA
A sztori nem a letartóztatással ér véget. Az még csak a kezdet.
Elég zavaros volt a helyzet.
Úgy éreztük, még mindig nem tudjuk pontosan, mi történt.
A vád: emberölés.
Minősített eset.
A vádlott és Chris,
azaz a másik vádlott,
megpróbálta azonosíthatatlanná tenni az áldozatot.
A 15 éves Daphne Abdela és barátja, Christopher Vasquez,
a tegnapi napon ártatlannak vallotta magát.
BÜNTETŐBÍRÓSÁG
New York állam törvényei szerint a vád ismertetését követően…
VÁDISMERTETÉS - A VÁDAK FELSOROLÁSA A VÁDLOTT JELENLÉTÉBEN.
…144 óránk van vádat emelni.
Ha erre a törvényes határidőn belül nem kerül sor…
VÁDEMELÉS - A VÁDAK ESKÜDTSZÉK ELÉ TERJESZTÉSE.
…a vádlottakat szabadlábra kell helyezni.
Ezért gyorsan fel kellett mérnünk, hogy van-e elég bizonyítékunk
amivel megalapozottan alátámaszthatjuk a vádemelést.
Ketyegett az óránk.
HAT NAPPAL A VÁDEMELÉSI HATÁRIDŐ LEJÁRTA ELŐTT
Az eset kiterjedt nyomozássá nőtte ki magát,
amihez több helyen is helyszínelőkre volt szükség,
hogy mindenütt bizonyítékokat gyűjtsenek.
És ott volt a nyomozóegység is, akik rokonokat, tanúkat hallgattak ki.
Várták a bizonyítékokat, mert csakis arra lehet építeni.
A Lee Furman által a Daphne lakásán tapasztaltak alapján
be kellett gyűjteni a bizonyítékokat.
Vért a ruhájáról, a görkorcsolyájáról,
és az órájáról, amit viselt.
A New York-i rendőrség igazi bizonyítékokat gyűjt.
Nemcsak egy fotót készít a véres fürdőkádról,
hanem viszi az egész kádat,
mert ott van benne az elkövetők vére,
sőt, talán az áldozaté is.
Átkutattuk Daphne hálószobáját.
Az egyik fiókban
megtaláltam Michael McMorrow tárcáját, igazolványát és pénzét.
Egy újabb bizonyíték, hogy ő is a helyszínen volt Michaellel
és Chrisszel.
De bármennyire is borzalmas volt az a tetthely,
pusztán a helyszínen tartózkodni a bűntény idején nem bűncselekmény.
Erkölcsileg, etikailag talán nincs rá mentség,
de nem bűncselekmény.
Minden kétséget kizáróan bizonyítani kell a bűncselekményt.
Annak minden egyes részletét.
Michael McMorrow családjától megtudtuk,
hogy mik voltak a szokásai,
és hogy kikkel szokott időt tölteni a parkban.
Michaelnek volt egy haveri társasága a parkban.
Munka után odament hozzájuk hat sörrel, vagy valami ilyesmi.
Ők voltak az ivócimborái.
Alkoholproblémával küzdött.
Csak egy átlagos fickó volt, átlagos problémákkal.
Ír próbált megváltozni.
Rehabilitációs csoportba járt.
A Central Park nyugati oldala melletti YMCA-be.
Ott találkozott Daphnevel.
A nyomozás rendben zajlott.
Olyanok kihallgatásával,
akik a parkban jártak a gyilkosságot megelőző időszakban.
Michael McMorrow meggyilkolásának napján
Daphne és Chris megbeszélték, hogy mostantól járnak egymással.
Görkorcsolyázni mentek, és Daphne keresni kezdte a bajt.
Idősebb férfiakkal kekeckedett a parkban.
Őrültségeket művelt.
Valakinek állítólag azt mondta: „Ma este megölök valakit.”
A gyilkosság előtt Daphne és Chris italozott,
majd a Strawberry Fieldsnél összeakadtak egy társasággal,
melynek Michael McMorrow is tagja volt.
Chris csak engedelmesen követte a lányt.
Daphne volt a „dörzsöltebb” a két azonos korú gyermek közül.
A dzsinn, aki kiszabadult a palackból.
Christopher rátalált a palackra, és mikor kinyitotta azt,
a lány előjött belőle, és átvette a fiú felett az irányítást.
A Chris Vasqueznél tartott házkutatás során
vért találtak a ruháján, és találtak a lakásban egy kést is.
Akkor még nem tudtuk, hogy ez az a kés-e.
DNS-tesztet kellett végeznünk rajta.
HAT NAP A HATÁRIDŐIG
NÉGY NAP A HATÁRIDŐIG
ORVOSSZAKÉRTŐI HIVATAL
Mr. McMorrow-t felboncolták.
A véralkoholszintje akkor 0,31 ezrelék volt,
ami több mint háromszorosa a vezetéskor megengedett határértéknek.
Hogy ettől bódult állapotba kerülhetett-e? Valószínűleg igen.
De a Strawberry Fieldstől képes volt a saját lábán elsétálni…
ÖSVÉNY - VÉRCSEPPEK - FILAGÓRIA - VÉRTÓCSA - HOLTTEST
…egészen a tóig.
Próbáltuk kideríteni, hogy mi történhetett.
Zúzódások voltak hátul a lábszárán.
Egy bizonyos mintázatban.
Az arc elcsúfítása arra utalt,
hogy ez egy nagyon személyes, dühből elkövetett támadás volt.
BONCOLÁSI JEGYZŐKÖNYV
A mellkas egyik oldalán nyolc-kilenc vagy tíz szúrt seb volt.
Közel egymáshoz, vagyis az áldozat közben nem mozgott.
Ott állt egy férfi, akinek összevissza vagdosták az arcát
és a kezét is, miközben az életéért küzdött.
Azután a földre került,
a támadó pedig fölé állt, és brutálisan összevagdosta.
Összeszurkálta. Újra és újra belevágta a kést.
A nagy kérdés, ami a fejemben megfogalmazódott,
hogy pontosan mi történhetett ott, hiszen Michael elég termetes volt.
Hogyan kerülhetett a földre, és ha bódult állapotban is volt,
a vékonyka Chris Vasquez hogy volt képes akkora kárt okozni benne?
A válasz pedig az, hogy nem egyedül tette.
Legalábbis ezt feltételeztük.
Amikor végül megtudtam, mit tettek a holttesttel, dühös lettem.
Nem érdekelt, hogy 15 évesek. Igazságtételt akartam.
A húgom 15 éves volt,
én pedig tizenhét.
Képtelenek voltunk felfogni, hogy egy kortársunk hogy lehet képes erre.
Daphne Abdela legalább szerdáig rács mögött marad.
Akkorra tűznek ki új tárgyalási időpontot.
Addigra az esküdtszéknek lépnie kell az ügyben,
különben a lányt ki kell engedni.
NÉGY NAP A HATÁRIDŐIG
24 ÓRA A HATÁRIDŐIG
Megérkezett a DNS-vizsgálat eredménye.
Két ember vére volt Chris zsebkésének a pengéjén
és annak markolatán.
A saját vére és Michael McMorrow-é.
Az a kés volt a gyilkos fegyver. Megvolt a kőkemény bizonyíték.
Egyszerűen felfoghatatlan volt,
hogy képesek voltak ilyen erőszakos cselekedet elkövetésére.
Ugyanakkor tudtuk, hogy mégis megtették.
Tudtuk, hogy ők követték el.
Akkor úgy éreztük,
hogy a rendelkezésünkre álló összes információ alapján
megalapozott, hogy mindkettőjük ellen vádat emeljünk.
Chris ellen a kulcsfontosságú bizonyíték a kés volt,
Daphne ellen a saját vallomása.
Egyértelműen aktív résztvevőként jellemezte magát,
legalábbis a holttest eltüntetése kapcsán.
Ezt bizonyítékként tálaltuk az esküdtszéknek, és meggyőzőnek találták.
Szándékos emberöléssel vádolták meg mindkettőjüket.
SZÁNDÉKOS EMBERÖLÉS - ELŐRE MEGFONTOLT SZÁNDÉK NÉLKÜL.
A nyomozás első napjaiban derült ki…
BÜNTETŐBÍRÓSÁG
…hogy a két vádlott kit bízott meg a képviseletükkel.
Christopher Vasquez egy Arnold Kriss nevű férfit…
VÉDŐÜGYVÉD
…egy volt ügyészhelyettest.
Igen komoly ellenfél.
Daphne és a családja Ben Brafmant fogadta fel,
aki az egyik legkiválóbb védőügyvéd New Yorkban
és talán az egész az országban.
VÉDŐÜGYVÉD
Maffiózóktól a Wall Street-i cápákig mindenkit képviselt.
PUFFY SZTÁRÜGYVÉDEI
Bennek sokrétű volt a munkássága,
és általában sikerrel képviselte az ügyfeleit.
Belém hasított a felismerés,
mekkora a tét, és milyen nehéz dolgunk lesz.
Egyes nyomozókat megrémiszthet egy olyan személy,
mint Ben Brafman.
Én azt gondoltam: „Jogi diplomád van,
sokkal szebben öltözködsz, mint én,
de reggel ugyanúgy húztál nadrágot, mint én,
szóval készen állok. És te?
Akkor vágjunk bele!”
FIÚ ÉS KOLLÉGA PROBLÉMÁKKAL
Több a kérdés, mint a válasz.
Ki volt Mr. McMorrow? Miért ivott a parkban gyerekekkel?
A média perverznek állította be Írt.
Valótlan képet festettek Michaelről.
Hogy miért szeretett éjszakáig a parkban italozni?
Ez mind ez idáig tisztázatlan.
Csak annyit tudni, hogy az életébe került.
Ez a legkézenfekvőbb magyarázat, amikor egy 44 éves férfi
két 15 éves gyerekkel iszik éjszaka a Central Parkban.
Nem meglepő, hogy így jellemezték őt.
McMorrow később a tónál találkozott a két tinivel,
és megkörnyékezhette Abdelát,
ami feldühíthette a fiúját, Vasquezt, aki dühében kést rántott.
Ezek a spekulációk rosszul érintették a nagymamámat
és több családtagomat is, hiszen valótlanságokat tartalmaztak.
Szerettük volna,
hogy tisztelettel, méltó módon emlékezzenek rá,
mert megérdemelte.
AZ ÁLDOZAT TEMETÉSE FÉLŐ, HOGY ROSSZ HÍRÉT KELTIK
Egyetlen dolog sem utalt arra,
hogy bárkinek is ártott volna.
Valójában kedves ember volt, mindenkivel jól bánt.
Mindig.
És amikor az eset kapcsán
azt mondták, csak rosszkor volt rossz helyen,
az teljes mértékben igaz volt.
A Chris ellen szóló vád jóval megalapozottabb volt. A kés miatt.
Az volt az egyetlen igazi bizonyítékunk az ügyben.
Tudtuk, hogy az a kés a gyilkos fegyver.
Úgy éreztük, minden kétséget kizáróan be tudjuk bizonyítani,
hogy Christopher volt a késelő.
A Daphne ellen szóló bizonyítékok kapcsán bizonytalanabbak voltunk.
Bár rengeteg közvetett bizonyítékunk volt arra,
hogy a tetthelyen tartózkodott…
VÉRES RUHÁK - ÓRA - GÖRKORCSOLYA
…az esküdtszéknek ez nem volt elegendő.
A RENDŐRSÉGNEK TETT VALLOMÁSOK
Az ő esete bonyolultabb volt, mint Christopheré.
És akkor nagy meglepetés ért minket.
ÜGYÉSZ NEW YORK MEGYE
Mr. Brafman Daphne ügyvédjeként felkereste az ügyészi hivatalt,
és azt mondta: „Beszéltem az ügyfelemmel,
és szeretne peren kívüli meghallgatást kérni.”
Ben ezt arra alapozta, hogy mi tévedünk,
és a lány valójában csak tanú, nem pedig vádlott.
„Hadd mondjon el mindent a védelmében!”
Ez egy olyan megállapodás,
mely szerint a védőügyvéd behozhatja az ügyfelét,
aki gyakorlatilag szabadon beszélhet.
Bármit is mond, nem használható fel ellene,
kivéve, ha tanúskodik a bíróságon,
és ott mást mond, mint a meghallgatáson.
Bevittük a lányt az ügyészségre.
Daphne elmondta, hogy aznap éjjel
görkorcsolyázás közben összefutottak a csoporttal,
amellyel Michael esténként együtt italozott a parkban.
Nem sokkal később egy robogós rendőr szétoszlatta őket,
és a társaság szét is széledt.
Michael sört látott Daphnenél és Chrisnél, ezért velük tartott.
Együtt lementek a tóparti filagóriához,
és ott elkezdték elfogyasztani a maradék sört.
Azután egyszer csak
Daphne és Chris…
úgy döntöttek, hogy csobbannak egyet a tóban meztelenül.
Amikor kijöttek, fáztak és reszkettek.
Daphne elmondása szerint…
mikor Michael látta, hogy reszket,
átkarolta őt, hogy felmelegítse, Chris pedig bepöccent…
mert azt hitte, Michael akar valamit Daphnetől.
Elővette a kését, és többször beleszúrta.
Daphne azt mondta: „Christopher tette. Mindent. Én csak tanú vagyok.”
Ha ez igaz, akkor ő tényleg csak egy gyilkosság szemtanúja.
A vádakat valószínűleg elutasítják,
és akkor számára az egész véget ér.
De ez engem nyugtalanított.
BÜNTETŐBÍRÓSÁG
Daphne születése óta
különbnek képzelte magát mindenkinél a világon.
Azt hitte, bárhová is megy, ott mindig ő lesz a legfontosabb.
Azt hihette, elég okos ahhoz, hogy kibeszélje magát ebből.
Az ilyenek mind azt hiszik, hogy ki tudják dumálni magukat.
De mi ezt mindennél jobban szeretjük. „Beszélj csak! Folytasd!”
Meg akartam őt vezetni.
Azt mondtam, a bizonyítékok alátámasztják az állítását.
Aztán érdeklődtem, hogy problémát jelentene-e,
ha beszélnék még néhány alkalommal a lánnyal,
mert még tisztáznék pár dolgot.
Brafman rábólintott,
mert azt hitte, nyert ügye van.
Tovább beszélgettünk a lánnyal,
Brafman pedig odaküldte egy fiatal munkatársát.
Robban van valami különleges.
Olyan, mint egy apuka.
Az emberek bíznak benne. Jól elbeszélgetnek vele.
Mikor Rob Mooney Daphne Abdelával beszélgetett,
egymásra hangolódtak. Rob ezt zseniálisan csinálja.
Azt mondtam: „Lenne egy kérdésem.
Aggasztanak ezek a zúzódások.”
És elővettem egy fotót az aktából,
amelyen kör alakú zúzódások éles körvonalai látszódtak.
Ezek Michael lábán voltak, hátul. Azt kérdeztem: „Szerinted ezek mik?”
Egy pillanatra elbizonytalanodott. „Hm.”
Megfordította a fotót, ránézett, és csak hezitált.
Ekkor a fiatalember megkocogtatta a lány vállát.
„Semmi baj. Elmondhatod neki.” Én meg azt gondoltam: „Kösz, haver!
Kösz szépen a segítséget!”
Ekkor belenyúltam a dobozba, és kivettem belőle a görkorcsolyát.
„Esetleg erről beugrik?”
És ekkor nyilvánult meg
a valódi énjének egy része.
„Azt hittem, bántani akarja a barátomat, ezért belerúgtam.”
Mire én: „Oké. Értem. Mesélnél erről?”
„Hát belerúgtam, mire ő elesett,
Chris pedig odaugrott, és tovább szurkálta.”
Én meg: „Értem.”
Erre az ügyvéd: „Jó. Ennyi! Végeztünk.”
Többé már nem tagadhatta a bűnrészességét.
Rátámadt Michael McMorrow-ra.
Belerúgott Michael McMorrow-ba.
Miatta vált védtelenné.
Most már volt bizonyítékunk.
Elkövető volt, nem pedig szemtanú.
Gyilkos.
A körülmények összegzése kapcsán kiderült, hogy a lány biztosan segített Chrisnek.
És akkor először elmondta nekünk.
Nem sokkal később pedig
vádalkut kötöttünk Daphne Abdelával.
A Central Park-i brutális késeléssel vádolt tinédzser,
vádalkut kötött, és bűnösnek vallotta magát.
A 16 éves Daphne Abdela bocsánatot kért, amiért részt vett
a tavalyi csonkításos gyilkosságban.
Az alku nem kötelezi őt
a volt fiúja, Christopher Vasquez elleni tanúskodásra.
A késeléssel a fiút vádolják.
AZ ANYJA SÍR, A LÁNY BEISMERŐ VALLOMÁST TESZ
Úgy volt, hogy Daphne bűnösnek vallja magát, és a legsúlyosabb büntetést kapja,
de Chris Vasquez ellen akkor sem fog tanúskodni.
Sokat egyeztettünk az ügyészséggel, de az ügyész csak annyit mondott:
„Ennél többet nem lehet kihozni ebből.” Volt bizonyítékunk a fiú ellen.
Ellene megalapozott volt az ügyünk, a lánnyal kapcsolatban viszont elkéstünk.
Ha bíróság elé állítjuk, nem biztos, hogy elítélik.
És azt is kérelmezném…
1998. márciusában Daphnet bíróság elé állították,
és halált okozó testi sértés bűntettében bűnösnek vallotta magát.
A halált okozó testi sértés nem azonos a szándékos emberöléssel,
ami az eredeti vád volt Daphne ellen,
hiszen ahhoz nem szükséges szándékosság.
Amiben bűnösnek vallotta magát, az a súlyos testi sértés szándéka volt
Michael McMorrow sérelmére.
Elismerte a halált okozó testi sértés bűntettét.
Nyílt tárgyaláson beismerte a tettét,
vagyis az általa elkövetett bűncselekményt,
és elfogadta a háromtól kilenc évig terjedő börtönbüntetést.
1998. novemberében elkezdődött a tárgyalás.
BÍRÓSÁG ELŐTT A KÉSELŐ FIÚ
Robot akkor kértem először a tanúk padjára.
Amikor megérkezett a bíróságra,
sportzakót viselt, amin egy Grateful Dead kitűző volt.
Én pedig fiatal aggodalmaskodó ügyészként azt mondtam: „Rob! Ez nincs rendjén.
Vedd le a Grateful Dead kitűzőt!”
Én meg: „Az kizárt.”
Mondom: „Kérlek! Vedd le! Ez nem a bíróságra való.
A tanúk padján nem viselünk villámló koponyát.”
Én meg: „Az szívás. Én le nem veszem.”
Rob azt mondta: „Két választásod van.
Vagy tanúskodok a kitűzővel,
vagy nem tanúskodok a kitűzővel,
de a kitűző mindenképpen rajtam marad.”
Egy pillanatig elgondolkodtam, aztán azt mondtam: „Akkor menj!”
AZ IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁS A KORMÁNYZAT LEGERŐSEBB PILLÉRE
A védelem a következőket mondta:
„Hárman mentek le a tóhoz, de csak ketten tértek vissza.
Egyikük sem beszél, szóval nem tudhatjuk, mi történt.”
És ha nem biztos,
hogy pontosan ki volt, aki késelt, ki volt, aki verekedett,
akkor a fiatalember bűnösségét meg kell kérdőjelezni.
Amikor egymásra mutogatás van, sajnos mindig van esélye annak,
hogy ez patthelyzetet fog előidézni,
és az esküdtszék döntésképtelenné válik.
A védelem Daphnet hibáztatta.
Elképzelhetőnek tartották, hogy őt terheli a felelősség,
de az alapstratégia az lehetett, hogy semmiben sem lehetünk biztosak.
„Ha pedig ez így van, az ügyfelemet fel kell menteni.”
Minden eset kapcsán eljön a pillanat,
amikor az esküdtszék elképzeli,
ahogy az előttük ülő személy, elköveti a tettet, amivel vádolják.
Nehéz volt elhinni, hogy mind a tizenkét esküdt
képes lesz elképzelni, hogy Chris Vasquez ilyen szörnyűséget tesz.
Amikor az esküdtszék elvonult tanácskozni,
mi már másfél éve csak arra vártunk, hogy igazságot szolgáltassanak.
A családunk érthetően ideges volt.
De idővel
egyre több volt a kétely Christopher bűnösségét illetően.
Az esküdtek azt hiszem, két napig tanácskoztak,
és szándékos emberölés bűntettében a fiút nem találták bűnösnek,
de halált okozó testi sértés bűntettében igen.
AZ ESKÜDTSZÉK ELÍTÉLTE A 16 ÉVES CENTRAL PARK-I GYILKOST
Az ítélet lényegében ugyanaz volt, mint Daphne Abdela esetében.
Nekem ez kicsit kompromisszumos megoldásnak tűnt.
Az esküdtek sírtak.
Sírtak,
mert látták Ír családját.
McMorrowék gyötrődtek, mert tudták, Michael mennyit szenvedett,
és nem érezték úgy, hogy igazságszolgáltatás történt.
A 16 ÉVES FIÚ BŰNÖS
Dühös voltam az ítélet miatt.
TESTVÉR: PIPOGYA ESKÜDTEK ABDELA TÁVOLLÉTE DÜHÍTŐ
38 késszúrás nem testi sértés.
„OLCSÓN MEGÚSZTA”
Szerintem az esküdtszék nem akart egy kissrácot
ilyen fiatalon egy életre szólóan gyilkosként megbélyegezni.
Én hiszek a törvények betartásában,
de a törvény bonyolult, hiszen emberekről van szó,
és ezáltal érzelmi aspektusa is van.
A legtöbb eset, ami lenyűgöz minket, rejtélyes.
„Ki követte el?”
Ebben az esetben egyáltalán nem ez a kérdés.
Tudjuk, ki tette, de vajon miért?
Érzéki csalódás lehetett,
melynek során kettejük őrültségének egysége
egy igazi gyilkológépet teremtett?
Vagy csupán szórakozásból tették?
Miért?
Ez az, ami megőrjíti az embert.
Nem tudjuk pontosan, mi történt.
Hármójuk közül egyvalaki halott.
Ez van. Ezért mondom, hogy „az ügyet megoldottuk”
egy rossz kifejezés.
Mert ha azt jelenti, hogy tényleg tudjuk, mi történt,
akkor ez sok esetben nem igaz.
Csak feltételezhetjük, mi történt.
A bizonyítékok egy része alapján
levonhatunk bizonyos logikus következtetéseket,
de egyébként esélyünk sincs.
2004. JANUÁR KB. 7 ÉVVEL AZ ÍTÉLET UTÁN
A Central Park-i „babaarcú gyilkosok” ma, közel hét év után kiszabadultak.
A 21 éves Abdelát pénteken engedték ki.
Volt barátját, a 22 éves Vasquezt reggel helyezték szabadlábra.
Csak feltételesen, így egymással nem találkozhatnak.
A testvérem élete többet ért hat év börtönnél.
Nem érzem igazságosnak.
Tudom, ilyen a rendszer, a törvény, és csak gyerekek voltak,
és megesik az ilyesmi…
de akkor sem érzem korrektnek.
Egyáltalán nem.
Évekkel később Daphne vétett a feltételként szabott szabályok ellen.
Egy rehabilitációs intézetben
rátámadt az intézet egyik lakójára.
Emiatt végül újból börtönbe került, és mind a kilenc évet le kellett töltenie.
Chris hat év után került ki.
Nem tudok róla, hogy azóta bármit is elkövetett volna
az elmúlt évek során.
Nagyon nehéz ügy volt. Emberileg és szakmailag egyaránt.
Egy szokatlan eset volt, amely felkavarta az érzelmeket,
és ez nem múlik el.
Az egyik legjobb dolog benne az,
hogy megismerhettem Rob Mooney-t.
Akkor még nem tudtam, de ez nekünk csak bemelegítés volt.
A KÖVETKEZŐ RÉSZBEN
Reggel nyolckor őrületes módon csörögtek a telefonok.
Mindenki egy Eridania nevű, a pénzügyi negyedben eltűnt
takarítónőről beszélt.
A munkatársai szerint az esti műszakban mindig velük vacsorázott,
de nyolc órakor látták utoljára,
és azóta semmi hír róla.
Kifejezetten hajmeresztő feladat átkutatni azt az épületet
valaki vagy valami után, mert 26 emeletes.
Nem volt róla több felvétel.
Később sem látni őt kiszállni a liftből, vagy hogy elhagyná az épületet.
De akkor hol van?
Átvizsgáltuk az épület minden zegét-zugát a pincétől a tetőig, de nem találtuk.
Ez azt jelentette, hogy a Rector Street 2. helyett
a nyomozás onnantól
egész New Yorkra kiterjedt.
A feliratot fordította: Botos János t 2. helyett