MANHATTAN SZIGETÉN
KÉT NYOMOZÓOSZTAG FOGLALKOZIK GYILKOSSÁGOKKAL.
AZ ÉSZAK- ÉS A DÉL-MANHATTANI.
A LEGBRUTÁLISABB ÉS LEGKOMPLEXEBB GYILKOSSÁGOKAT VIZSGÁLJÁK.
EZEK AZ Ő TÖRTÉNETEIK.
A 90-es években Kelet-Harlemben
számos gyilkosság és nemi erőszak rázta meg a környéket.
Az áldozatok mind ártatlan fiatal lányok voltak,
akiket megfojtottak és leszúrtak.
„Sorozatgyilkosok.” Gyakran dobálóznak ezzel a kifejezéssel.
Ő tényleg az volt.
Létrehoztunk egy akciócsoportot
a legjobb nyomozókból, akikkel valaha dolgoztam.
Volt egy hitvány ember Kelet-Harlemben, akit le kellett kapcsolni.
Azt hiszem, egész életemben semmit sem akartam jobban annál,
mint igazságot szolgáltatni az ügyben.
Minden egyes eset megsebzi a lelkedet.
Nem végezheted ezt a munkát, ha nem tekinted szívügyednek.
Ki akarod deríteni az igazságot.
Ez a nyomozók dolga.
Mindig szerettem a dolgok mögé nézni.
Kideríteni, mi történt.
A családok számára fontos, hogy tudják, ki ölte meg a rokonukat.
Ez a munkám.
New Yorkban a rendőrség…
Erről van szó.
GYILKOSSÁGI ÜGYEK
A Spanyol Harlemben dolgoztam.
1983-ban, újonc koromban, rendőrjárőrként rendeltek oda.
Kelet-Harlem egy nagy spanyol közösség volt.
Én voltam az őrsön az egyetlen spanyol ajkú rendőrnő.
Karrierem során főleg Kelet-Harlemben dolgoztam.
Hihetetlen hangulata van.
Folyamatosan szól a zene. Éjjel-nappal.
Egyenruhásként is dolgoztam ott, aztán hat évig civil ruhásként,
mielőtt nyomozó lettem.
Imádtam azon a környéken dolgozni.
Egyenruhás újonc koromban
gyalogos járőrként szolgáltam a Spanyol Harlemben.
Életteli hely volt. Az emberek mindig csináltak valamit.
Többnyire jó dolgokat.
Június 2-án reggel 06:30 körül csörgött a telefonom.
Gyilkosság történt.
Egy lakótelep egyik épületében.
A tetthelyre mentem. Az áldozatot a lépcsőházban találták.
Úgy 19-20 évesnek tűnt. Világos bőrű fekete lány volt.
Nagy volt a jövés-menés.
Egyenruhások biztosították a helyszínt.
A helyszínelő egység tárgyi bizonyítékokat gyűjtött.
Nem látszott se tompa tárggyal okozott sérülés, se szúrás- vagy lövésnyom.
Úgy sejtettük, hogy fulladás okozta a halálát.
Nem volt nála igazolvány.
Se diákigazolvány, se jogosítvány, se semmi.
A nyomozók átkutatták az épületet.
Polaroid fotókat készítettünk az arcáról,
hogy megmutassuk mindenkinek, akihez majd bekopogtatunk.
„Felismeri ezt a lányt?”
Minden egyes lakásból beszéltünk valakivel.
Az épület húszemeletes, emeletenként úgy tíz lakással.
Nem volt szerencsénk.
Nyilván nem ott lakott, és nem is járt senkivel a házból.
RENDŐRSÉG - 23-AS KÖRZET
Amikor ellenőriztük, hogy volt-e bejelentés eltűnt személyről
az elmúlt 36 órában,
találtunk egyet, ahol a személyleírás illett az áldozatunkra.
A fiatal nő, akinek az eltűnését előző este jelentette a családja,
Rasheda Washington volt.
Emlékszem, egy csapat nyomozó elment a családjához a Polaroid képpel.
Nem könnyű.
Sosem az.
Hogyan történhetett?
RASHEDA NAGYNÉNJE ÉS UNOKATESTVÉRE
Csak úgy elvették őt tőlünk.
Nehéz ez így. Annyira ködös minden!
Mintha csak álom lenne az egész.
Csak üvöltöttem és sírtam.
„Megölték az én kicsikémet!”
Rasheda az ikertestvérem volt.
Az ikrek között egyfajta különleges kötelék jön létre,
amint világra jönnek.
Egyszerre születtünk. Azt hittem, egyszerre is halunk meg.
A család mindent elmesélt a lányról.
METRÓ
Rasheda és a fivére New Yorkban született és nőtt fel.
Rashedát érettségi után
felvették a Divattechnológiai Intézetbe,
az egyik legnevesebb divatiskolába.
1997. június 15-én érettségiztünk.
Nagyon lelkes volt.
Tipikus 18 éves volt. Főiskolára járt, és mellette dolgozott.
Tervei voltak az életével, és igyekezett megvalósítani őket.
Tizennyolc évesen nem gondolod…
RASHEDA BARÁTNŐJE
…hogy valakit, aki ilyen közel áll hozzád, ennyire tragikus módon elveszíthetsz.
Eleven, csodálatos ember volt.
RASHEDA BARÁTNŐJE
De egyszer csak nem volt többé.
Megtudtuk, hogy jó tanuló volt,
jó kislány és jó testvér. A család összetartó volt.
ORVOSSZAKÉRTŐI HIVATAL
Gyilkosság történt.
NYUGALMAZOTT NYOMOZÓ A HALÁLESETEK SZAKÉRTŐJE
A boncolás során kiderült, hogy fulladás okozta a halálát.
Összepréselték a mellkasát és a nyakát.
A boncolás feltárta, hogy szexuálisan bántalmazták.
Testnedveket és idegen DNS-t találtak az áldozaton.
Az elkészült DNS-profilt összevetették az adatbázisokkal,
de nem mutatott egyezést az azokban szereplő személyekkel
vagy az akkori gyanúsítottakkal.
Szexuális bűnügyeken dolgozva
találkoztam esetekkel, melyekben az erőszak célja nem a kielégülés volt.
Sokszor dominál a gyűlölet, a harag a nők, férfiak,
gyerekek, vagyis a megerőszakoltak iránt.
A szexuális erőszak és a fojtogatás a hatalomról és az irányításról szól.
Sokat elárul a gyilkosról.
Gyenge, ily módon mégis erősnek érezheti magát.
1998-ban otthagytam a Central Park-i gyilkosságiakat.
A rendőrség és az ügyészhelyettesek között már korán
szoros együttműködés alakult ki,
mert felismertük, hogy szükségünk van egymásra.
Az ügyész mindenben érintett.
Találkozik az ügy minden aspektusával, annak minden szörnyűségével.
Megkaptam a Rasheda Washington-ügyet.
Mindenki a lehető leggyorsabban akarta megoldani.
RASHEDA OTTHONA
Rasheda Washington az 1. sugárúton lakott a családjával
az 1199 Plaza nevű komplexumban.
Nyolc háztömbnyire találták meg az otthonától.
Próbáltunk időrendiséget felállítani, hogy szűkítsük a kört.
Rashedát utoljára 21:30 körül látták élve.
RASHEDA OTTHONA
- Az Expressnél dolgozott. - A 34. utcában.
- Igen.
- Általában 10-re hazaért. - Igen, este 10-re.
Aznap már végzett, elbúcsúzott a kollégáitól,
akik azt gondolták, elindult a metróhoz, ahogy minden éjjel.
METRÓ
Általában a 110. utca és a Lexington kereszteződésénél szállt le.
Gyalog ment a Lexingtontól az 1. sugárútig, ahol a lakásuk volt.
Tudtuk, hogy az 1. sugárúton lakott, a 109. utca magasságában.
A biztonsági őr, aki aznap volt szolgálatban elmondta,
hogy minden este látta, de aznap nem.
Tudtuk, hogy a holttestét másnap reggel 05:00-06:00 körül találták meg,
nyolc háztömbnyire az otthonától.
Hogyan került az 5. sugárút 1345-ös számú házának lépcsőházába, a 15. emeletre?
RASHEDA HOLTTESTE
Senki sem tudta.
Otthon kuksoló típus volt.
Iskolába járt, meg dolgozni. Sosem maradt ki egész éjszakára. Soha.
Nem értettük,
hogyan került oda, ahol megtalálták.
Emlékszem, konkrétan megkérdezték,
hogy volt-e bárki,
akire felfigyeltünk, amikor arrafelé bóklásztunk.
Nem jutott eszembe semmi.
Rashedának volt barátja.
Amikor nem jött haza aznap este, azt gondoltam:
„Úgy döntött, kimarad éjszakára, vagy valami kivételes programja lenne?”
A nyomozók megkérdezték, ismerem-e a barátját.
„Igen, ismerem. Láttam őket együtt. Már találkoztam is vele.”
Nem gondoltam, hogy képes lenne ilyesmire, vagy hogy egyáltalán bántaná Rashedát.
Rákérdeztem a nevére, a címére.
Beszéltünk vele.
A barátja kikérdezését követően semmi sem utalt arra,
hogy a srácnak bármilyen módon köze lett volna a lány halálához.
Rendkívül zaklatott volt.
FASHION SUGÁRÚT - 7. SUGÁRÚT 27. UTCA
Minden ismerősével beszéltünk.
Lettek volna olyan kétes ismerősei, iskola- vagy munkatársai,
akik belekeverhették valamibe, ami a halálát okozta?
De az őt körülvevő fiataloknak határozott életcéljuk volt,
amit el akartak érni, csakúgy, mint ő.
Ezt jó volt hallani, de közben bosszantó is volt,
hiszen ez a szál nem vezetett sehová.
A környék összes üzletében
felhívást tettünk közzé, hátha így használható tippet kapunk.
Nem tudtuk, hogy esetleg elrabolták-e,
vagy önként ment valakivel.
A szokatlan dolgokat keresi az ember.
Valami olyasmit, ami szinte ordít, hogy észrevedd, és a segítségedre legyen.
Semmink sem volt.
Egy helyben toporogtunk. Nem volt min elindulni.
3 HÓNAPPAL RASHEDA MEGGYILKOLÁSA UTÁN
Hónapokkal Rasheda meggyilkolása után
egy 15 éves lány hazafelé tartott a családjához
a Paladino-lakótelepre.
Odalépett a lifthez, és megnyomta a hívógombot.
Ekkor egy férfi lépett mögé, aki egy késsel megfenyegette.
A lépcsőházba kényszerítette, és megerőszakolta.
Miután elvette az ékszereit, magára hagyta.
Kiérkezett a rendőrség.
A lépcsőházban két dolgot találtak.
Egy FUBU pulóvert és egy baseballsapkát.
És a 15 éves lány rögtön elmondta nekik,
hogy a fickó azokat a ruhadarabokat viselte.
„Az a pulcsi volt rajta, és az a sapka.”
A pulcsit, a sapkát és az erőszakra utaló bizonyítékokat elküldték
az orvosszakértői hivatalba törvényszéki elemzésre.
NEW YORK-I ORVOSSZAKÉRTŐ
1999. JANUÁR 6. - NÉGY HÓNAPPAL A PALADINO-LAKÓTELEPI ERŐSZAK UTÁN
1999. január 6-án…
ÁLLAMÜGYÉSZI HIVATAL
…értesítést kaptunk az orvosszakértői hivataltól,
ami mindent megváltoztatott.
Nem volt tárgyi bizonyíték sem a pulcsin, sem a sapkán,
de a Rasheda Washington testében talált spermából származó DNS
megegyezett a Paladino-lakótelepi áldozatról begyűjtött spermáéval.
Ugyanaz a személy volt a felelős mindkét bűncselekményért.
RASHEDA WASHINGTON-GYILKOSSÁG A PALADINO-LAKÓTELEPI ERŐSZAK ÁLDOZATA
Lelkesítő pillanat volt,
mert így már össze tudtuk kapcsolni az ügyeket,
de elkeserítő volt, hogy még mindig nem tudtuk, ki az elkövető.
Két héttel később felhívtak az orvosszakértői hivataltól,
hogy újabb fiatal lányt erőszakoltak meg ugyanazon a környéken.
Tizenhárom éves volt.
Halálra rémítették, késsel fenyegették,
a szemét a saját sáljával kötötték be.
Szexuálisan bántalmazták, és kirabolták egy sötét lépcsőházban.
Az orvosszakértő mintákat vett, melyek egyezést mutattak
a Paladino-lakótelepi erőszak és a Washington-gyilkosság mintáival.
Az áldozatok mind hasonló termetűek, hasonló korúak voltak.
Alacsonyak voltak, fiatalok, spanyolok vagy világos bőrű feketék.
És nagyon közel éltek egymáshoz.
Kirajzolódott egy mintázat.
Ez egy többszörös erőszaktevő és gyilkos, aki szabadon jár-kel.
A nyomozás hatalmas lendületet vett. Maximális sebességbe kapcsoltunk.
A 15 éves lány megerőszakolásának helyszínéről
neveztük el az akciócsoportot.
A Paladino-akciócsoport tagjai különleges egyveleget alkottak.
Voltak embereink az ügyészségről,
John Irwin és jómagam,
és karakteres emberek egész sora, akik mellesleg kiváló nyomozók is.
Ott volt Scott Wagner,
az egyik legszenvedélyesebb nyomozó, akivel valaha dolgoztam.
És Rob Mooney, aki rendkívül empatikus tud lenni.
Remekül bánik az áldozatokkal.
Egy bárban találkoztam Bob Mooney-val. Sokat lógtam a Phebe's nevű helyen.
Spanyolul beszélgetett valakivel, aki a másik oldalán ült.
Egy idő után Irma észrevette, mivel jók a megérzései,
hogy olyan, mintha hallgatóznék.
Már vártam. Ránéztem, és azt mondtam:
„Csak nyugi, kedves!
Veszélyes dolog nem tudni, kivel beszélsz.”
Ő meg: „Mi a picsa?”
Mondom: „Beszélsz spanyolul?”
Ránézésre nem gondolnád, hogy beszél spanyolul,
mert 190 centi magas, fehér ír férfi.
Latin-amerikaiak és dominikaiak lakta környéken dolgozott.
Két bűnöző ült a kocsi hátsó ülésén.
Beszélgettek egymással,
hogy hová rejtették a fegyvert meg a drogokat.
Bob Mooney meg minden szavukat értette.
Nyomozó voltam az őrsön, de amikor megalakult az akciócsoport,
felmentettek minket a szokásos feladataink végzése alól,
és kizárólag ezeken az ügyeken dolgoztunk.
A nemi erőszakot túlélt áldozatok leültek a rendőrségi grafikussal,
és az elmondásuk alapján rajzolt fantomképből
szórólap készült.
KÖRÖZZÜK GYILKOSSÁGÉRT/NEMI ERŐSZAKÉRT
Minden kirakatba, telefonpóznára került belőle.
Egész Kelet-Harlemet kiplakátoltuk.
Egy forródrót száma is rákerült.
Sajnálatos, hogy a média addig nem kapta fel az ügyet,
amíg fel nem hívtuk őket,
hogy nyilvánosságot kapjon a dolog,
hátha valaki valahol pont a fantomképes újságot olvassa majd.
Az az érzésem, hogy ha az áldozatok
nem fekete és spanyol lányok lettek volna, akkor a média nagyobb érdeklődést tanúsít.
Dühítő.
Nem érdekel, hogy az áldozat fekete vagy barna,
vagy az elkövető fekete vagy barna, vagy akár fehér.
Volt egy hitvány ember Kelet-Harlemben, akit le kellett kapcsolni.
Mindenre kész voltam, hogy megfizessen a tetteiért.
Nyolc hónappal Rasheda Washington meggyilkolása után
felhívták a forródrótot.
Egy nő volt az,
névtelenül tett bejelentést, hogy az aktuális pletykák szerint
Ace volt a felelős a gyilkosságért és a nemi erőszakért
ami a környéken zajlott.
Az Ace becenév nagyon ismerős volt nekem.
Scott emlékezett egy döglött aktára a 23-as körzetből.
Odasietett, felkapta a mappát,
és visszajött vele a gyilkosságiakhoz. „Szerintem ő az.”
1997. szeptember 10-én kaptam egy gyilkossági ügyet.
Spanyol lány.
19 éves volt, a 104. utca keleti oldalán, a 218-as ház tetején találták meg.
1997-ES GYILKOSSÁG ÁLDOZATA
A testének több mint 90%-a megégett.
Kihallgattam Arohn Malik Keet.
Sokan csak Ace-ként ismerték. Ez volt a beceneve.
A telefonszáma rajta volt a lány híváslistáján.
Ki akartam hallgatni.
Azt mondta, hogy a barátnőjével együtt az áldozat barátai voltak.
Együtt akartak vacsorázni,
de a lány nem ment el.
Felhívta, mert várták, és a lány nem volt ott.
Minden kérdésemre válaszolt.
A testbeszédről szerzett ismereteink alapján nem észleltünk rajta semmit,
amit az évek során máskor naponta észleltünk a kihallgatásaink során.
Nem voltak hazugságra utaló jelek.
Semmibe sem tudtam belekapaszkodni.
De a kihallgatás végén azért rákérdeztem,
hogy baj lenne-e, ha lefényképezném.
Azt mondta: „Csak nyugodtan!”
Elmentem a mappámért, és a fotón
szürke pulóvert viselt, rajta a FUBU-logóval.
Az egyik nemi erőszak helyszínén hagyott pulóvert.
A fantomképet meg mintha a fotómról rajzolták volna.
Az elkészült fantomkép
kísértetiesen hasonlított Arohn Keere.
Ez ugyan nem minősült azonosításnak vagy megalapozott gyanúnak,
de mindenképpen irányt mutatott.
Arohn Kee volt az egyetlen gyanúsítottunk.
Megnézték Arohn Keet a bűnügyi nyilvántartásban,
és a bűnlajstroma rablásokból és betörésekből állt.
A 23-as körzet egyik nyomozója
felfigyelt a keresztnévre.
A, R, O, H, N. Elég szokatlan írásmód.
Azt kérdezte: „És ehhez az ügyhöz mit szóltok?”
Elment, és Paola Illera aktájával tért vissza.
Azt mondta: „Szerintem ez is illik a képbe.”
És ismertette az ügyet.
1991. JANUÁR 24. 8 ÉVVEL A WASHINGTON-GYILKOSSÁG ELŐTT
1991 januárja.
Egy 13 éves kislány, Paola Illera
késő délután hazafelé gyalogolt az iskolából.
KELET-HARLEM
A 111. utca keleti oldalán, a 420-as számban lakott, a 30. emeleten.
PAOLA OTTHONA
Felcsengetett lentről, hogy beengedjék.
Aztán pár perc múlva elkezdték hiányolni őt.
Valahol a hall és a 30. emelet között nyoma veszett.
Úgy 16:30 körül anyám felhívott: „Paolának nyoma veszett.”
A sógorom ezt furcsállotta, ezért hívta a rendőrséget.
PAOLA ÉDESANYJA
Hazaérve teljesen összezavarodtam. Mindent tűvé tettem érte.
Míg Paola anyja kétségbeesetten kereste a lányát,
és azon tűnődött, vajon hol lehet,
egy, a kutyáját a folyóparton sétáltató férfi a gyaloghíd közelében
egy megkéselt, megfojtott,
bántalmazott, megerőszakolt kislány holttestére bukkant.
Az a kislány Paola Illera volt,
alig tíz háztömbnyire az otthonától.
PAOLA HOLTTESTE
Reménykedtem, hogy életben van.
De a sógorom azt mondta: „Olga! Paola meghalt.”
Azt üvöltöttem: „Ez hazugság!
Miért hazudsz? Miért teszed ezt velem?”
Ekkor jött a fivérem, és így szólt: „Sajnos igaz.
Paola meghalt.”
Miután megtalálták Paola holttestét,
a nyomozók átfésülték a 111. utca keleti oldalán a 420-as számú épületet,
ahol Paola lakott. Szó szerint minden ajtón bekopogtak.
Az 1910-es lakás ajtaján is,
amit egy Arohn Warford nevű srác nyitott ki nekik.
Amikor megmutatták neki Paola képét,
azt mondta: „Igen, láttam. Együtt szálltunk be a liftbe.”
Arohn a 19. emeleten szállt ki,
a lány pedig tovább ment felfelé. Arohn ezt állította.
Rablások és betörések voltak a számláján, de erőszakos bűncselekmények nem.
Nyíltnak és őszintének hitték.
Nagyon közlékenynek, megnyerőnek tartották.
Nem hitték, hogy egy ilyen ember lehet felelős a gyilkosságért.
PAOLA HOLTTESTE
Paola egy épületben lakott Arohnnal,
de ezen kívül nem volt köztük semmilyen kapocs.
A nyomozók próbáltak bizonyítékokat gyűjteni.
Találtak is szőrszálakat Paola harisnyáján, a farmerja alatt.
Ezeket beküldték a törvényszéki laboratóriumba.
Akkoriban
csak a szőrszál típusát tudták megállapítani,
és annyit mondtak, hogy egy fekete férfié.
Csak ennyit tudtak mondani.
A nyomozóknak, legalábbis akkoriban,
nem volt sok minden a kezükben, és nem volt min elindulni.
Az ügy megoldatlan maradt.
IGAZSÁGOT!
Miután átnéztük Paola aktáit,
rájöttünk, hogy aki utoljára élve látta Paola Illerát
1991-ben a kutatás idején,
egy Arohn Warford nevű fickó volt.
A csoport egyik nyomozója azt kérdezte:
„Scotty! Melyik lakásban lakik Arohn Kee?” Megmondtam neki.
Erre ő: „Hát, Arohn Warford szintén ott lakik.”
Rákerestünk Arohn Warfordra a rendőrségi adatbázisban.
Sikerült kapcsolatot találnunk a Kee névvel.
Arohn Kee anyja Cynthia Kee volt.
A Warford Arohn Kee apjának vezetékneve.
Hogy mikre gyúlt fény!? „Úristen! Arohn Warford,
aki valójában Arohn Kee, volt az utolsó, aki Paolát élve látta.”
„Úristen! Arohn Kee volt az utolsó,
aki az 1997-es ügyben az áldozattal beszélt, mielőtt az eltűnt.”
Szinte beleszédültünk.
Ez rossz hír volt, és miután volt még két hasonló gyilkosság is,
a kép sötétebbé vált, mint addig gondoltuk.
Mint volt manhattani bűnüldöző, magabiztosan ki merem jelenteni:
rengeteg szexuális bűncselekmény történt.
Nem csak Kelet-Harlemben. Az egész városban.
De a sorozatgyilkosok szerencsére nagyon kevesen vannak.
De abban a pillanatban világossá vált, hogy ő tényleg az volt.
A vérnyomásunk az egekbe szökött. Indultunk volna letartóztatni.
„Gyerünk, kapjuk el!”
De vissza kellett fogni magunkat a törvény nyújtotta kiskapuk miatt.
Mindet be kell zárnunk, mielőtt megbilincselnénk.
Szükségünk volt egy biztosan tőle származó DNS-mintára,
amit összevethetünk a tetthelyeken begyűjtött mintákkal.
A kérdés csak az, hogy hogyan szerezzük meg?
DNS-t elhagyott tulajdonról lehet legálisan szerezni. Azt gondoltuk:
„Mi lenne, ha Keet megfigyelnénk, követnénk,
és megvárnánk, míg a járdára köp?
Vagy hogy vegyen egy kávét, és a papírpoharat a szemétbe dobja?”
Foghatnánk az egyik tárgyat, amihez Arohn hozzáért,
hátha DNS-mintát tudunk venni róla, hogy összevethessük a tetthelyi mintákkal.
A rendőrség különleges egysége
még egy lyukkamerát is felszerelt az ajtajánál, hogy lássuk jönni-menni.
Sosem tudjuk meg biztosan,
de gyanítottuk, hogy rájött, hogy követik.
Úgy nagyjából egy hétig
Arohn Kee semmit sem dobott el a járdán.
De február 8-án újabb bűncselekményt követett el,
ami teljesen különbözött a bűntényektől, amelyek miatt nyomoztunk utána.
Arohn rendszeresen lopott is.
Az elektronikai felszerelések és a számítógépek érdekelték.
Elment egy elektronikai nagykereskedésbe.
Vett egy új számítógépet.
Az új gép dobozába egy régi számítógépet tett,
és úgy próbálta meg visszavinni, mintha az új gép lett volna:
„Ezt ilyen tropán kaptam. Kérem vissza a pénzem!”
Nyilván senkit sem tévesztett meg.
VÁROSKÖZPONT, ÉSZAKI RENDŐRŐRS
Hívták a rendőrséget a központi körzetből, azok meg mentek, és letartóztatták.
Miután felocsúdtunk, hogy ez tényleg megtörtént,
rájöttünk, hogy ez egy jó alkalom, hogy DNS-mintát szerezzünk tőle.
KELET-HARLEM
Joel Potterrel a városközpont északi őrsére mentünk, ahol fogva tartották.
Sajnos addigra elengedték.
Vádismertetés után elengedték. Nem tarthatták bent.
Potter megkérdezte az aznapi fogdaszolgálatos zsarut:
„Adtál vacsorát a foglyoknak?” „Igen.”
„Kaptak kávéspoharat is?” „Igen.”
Potter összeszedett minden egyes poharat a cellákból, és elhozta őket.
Sietve vittük a bizonyítékot az orvosszakértői hivatalba.
Ők meg mindent eldobva nekiálltak tesztelni.
Manapság az ilyesmi pár percbe telik. Akkoriban 72 óra kellett hozzá.
De nyugodtak voltunk, mert azt gondoltuk, ott van a lyukkameránk, és megfigyeljük.
1999. FEBRUÁR 12. 4 NAPPAL KEE LETARTÓZTATÁSA UTÁN
Február 12-én megkaptuk az eredményeket.
RENDŐRSÉGI LABORJELENTÉS
A jó hír az volt, hogy volt egyezés.
Az egyik pohárból származó DNS-profil megegyezett a tetthelyi mintákkal.
A rossz hír viszont az volt, hogy a DNS-minta a pohárról
Arohn Kee magánzárkájából nem egyezett a tetthelyi mintákkal.
Teljesen összezavarodtunk.
Nem jöttünk rá az okára.
Volt egy fickó a Kee cellája melletti cellában.
Kihallgattuk.
A mellette lévő cellában lévő pasasról kérdeztük.
Azt mondta: „Borzasztó idegesítő egy pali volt.
Csak dörömbölt a cellám falán. Végül megkérdeztem,
hogy mit akar. Azt mondta: 'Cseréljünk poharat!'”
És ő megtette.
A férfi beleegyezett, hogy DNS-mintát adjon, nyálmintát.
A DNS megegyezett az Arohn Kee cellájában talált poháron lévővel.
Tehát teljes mértékben igazat mondott.
RENDŐRSÉG - 23-AS KÖRZET
Ez mindenkit örömmel töltött el,
mert így az utolsó kis rejtély
már nem volt rejtély többé.
Úgy ítéltük meg, hogy a többi bizonyítékkal együtt
most már összekapcsolhatjuk Keet a bűntényekkel. „Ideje letartóztatni.”
De elkéstünk.
Nagyon okos volt.
Tudott a lyukkameráról. Kitépte, tönkretette,
lerázta az őt megfigyelőket, és eltűnt.
Tudtuk, hogy veszélyes ember.
Lehetett pisztolya, fegyvere. Nem tudtuk.
Egész éjjel azon dolgoztunk, hogy megtaláljuk.
Tudtuk, hogy van egy barátnője Brooklynban.
Angelique-nek hívták.
16 éves volt.
Úgyhogy kapcsolatba léptünk Angelique anyjával.
Arohn Kee elment Angelique-ért, aki készségesen vele tartott.
Az anyának fogalma sem volt, hová mentek.
Arohn Kee 28-29 éves volt akkor, de sokkal fiatalabbnak tűnt.
Érthető volt, hogyan vette le a lábukról a szülőket.
Megnyerő a mosolya. Udvarias. Randira viszi a lányt.
Egyáltalán semmi okuk nem volt gyanakodni,
hogy bármi rossz történhet.
11 000 DOLLÁR JUTALOM
De sorozatgyilkos és erőszaktevő volt.
GYILKOSSÁGÉRT KÖRÖZZÜK
Az Arohn Keevel lévő 16 éves lány teljesen az esete volt.
És nagyon aggódtunk, hogy ő lesz a következő áldozata.
ELTŰNT SZEMÉLY
Az Arohn Kee utáni hajtóvadászat nagyon intenzív volt.
És ezúttal tele volt vele a média.
A rendőrség szerint DNS-tesztek kötik őt
a 17 éves Rasheda Washington meggyilkolásához és két nemi erőszakhoz.
Két másik gyilkossággal is gyanúsítják,
és félő, hogy elrabolta a 16 éves brooklyni Angelique Stallingst.
Megtudtuk, hogy Keenek sok barátnője volt.
Másnap Kee egyik barátnőjének anyja,
aki Keevel egy épületben lakott,
a híreket látva fogta magát, és megkeresett minket, hogy segítsen.
Elmondta, hogy Kee szinte anyjaként tekintett rá.
Sőt, anyának is szólította őt.
Kapcsolatban állt Keevel.
Arohn hívogatta.
Elmentem a nő lakására.
Megadta a telefonszámot, ami megjelent a kijelzőjén.
A technikusokkal azonnal le is ellenőriztettem a számot.
Egy nyilvános telefoné volt,
ami Miami belvárosában, a Miami Sun Hotel előtt található.
A másnapi első repülőjárattal már Miami felé tartottunk.
1999. FEBRUÁR 19. 7 NAPPAL A DNS-EGYEZÉS UTÁN
A miami rendőrséget addigra már tájékoztattuk a tartózkodási helyéről.
Elmentünk a Miami Sun Hotelhez,
és figyelni kezdtük a főbejáratot, remélve, hogy ott fog kijönni.
Öt perc sem telt el, és máris ott korzózott az utcán.
És hála istennek, vele volt Angelique is.
Berontottunk a hotel előcsarnokába, de addigra már felment az emeletre.
Elindultam a lépcsőn.
A miami gyilkossági osztag őrmestere rám nézett: „Hová mész?”
Mondom: „Elkapom.” Ő meg: „Dehogyis!
Hívjuk a SWAT-csapatot.”
Percek alatt
mesterlövészek voltak két szomszédos épület tetején,
és egy helikopter körözött a magasban.
És jött a miami SWAT-csapat karabélyokkal.
Hallottam őket a rádión:
„A második emeleten semmi. A harmadikon semmi.”
Pár perccel később egy hadnagy jött lefelé a lépcsőn
a megbilincselt Arohnnal.
Jó estét!
Elfogták a gyilkossággal és erőszakkal gyanúsított férfit egy miami hotelben.
A rendőrség legalább egy gyilkossággal, két nemi erőszakkal…
Ránéztem Arohn Keere.
Ő pedig sírni kezdett.
Azt mondta: „Sajnálom, uram.”
ELFOGOTT SZÖKEVÉNY
Én akartam őt őrizetbe venni,
főleg mivel lényegében túljárt az eszemen
1997 szeptemberében, a tetőn megégett lány meggyilkolásánál.
De nyilván nem tartóztathatja le mindenki.
Ettől még a csapat tagja vagy.
Mind azok voltunk. És én nagyon megkönnyebbültem.
Örültünk, hogy őrizetbe vették.
Annak még jobban, hogy a barátnője is életben volt.
Fél órán belül Johnnal már foglalásokat intéztünk,
hogy csatlakozhassunk Rob Mooney-hoz Miamiban.
Eljött az ideje Arohn kihallgatásának.
Egy nyomozóval bementünk hozzá.
Beszélni kezdtünk hozzá, de nem reagált.
Meg sem nyikkant, bármit is mondtam neki.
Csak ült ott némán.
Kérdőre vontam Rashedáról, meg Scott másik ügyével kapcsolatban,
és a nemi erőszakok ügyét is felhoztam.
Ő meg: „Nem tudom, miről beszél. Nem én voltam.”
Mondom: „Ide hallgass! Megvan a DNS-mintád.
Így szereztük, itt és itt találtuk.
Nem csak találgatunk. Ez nem csupán véletlen.”
Ügyvédet kért, és letette a fejét az asztalra.
És ennyi volt. Onnantól meg sem szólalt egész este.
MIAMI RENDŐRKAPITÁNYSÁG
Későre járt. 23:00 lehetett, vagy éjfél.
Angelique Stallings, a barátnője, akit magával vitt Miamiba,
velünk volt az őrsön.
A társam azt mondta: „Figyelj!
Angelique be akar menni elbúcsúzni tőle.”
Mondom: „Ő még gyerek, Arohn meg gyilkos és erőszaktevő.”
Nem tartottam jó ötletnek.
„Én erre inkább nemet mondok.”
De John és Rich is részt vett a beszélgetésben,
és ők azt mondták: „Ugyan már! Hadd menjen!”
Így végül Angelique bement hozzá.
Amint meglátta Arohnt, azt kérdezte:
„Kicsim! Mit tettél?”
Ő pedig mindent beismert.
Minden egyes bűntényt bevallott a lánynak.
Azt mondta a barátnőjének, hogy sajnálja.
Hogy késztetést érzett a cselekedeteire,
és képtelen volt uralni azokat a késztetéseket.
Ez érthetően összezavarta a lányt,
és mélyen meg is rázta őt mindaz,
ami Kee-vel történt.
De nagyon okos lány volt.
A korához képest nagyon összeszedett.
Olyan helyzetben találta magát,
amilyenbe élete során szerencsére csak nagyon kevés ember kerül.
Hála istennek, mindent bevallott neki!
Ettől mindenki emelkedett hangulatba került.
Elég egyértelmű volt az elmondottak jelentősége.
Ez azon kevés alkalmak egyike lehetett, mikor igazat mondott.
Tudtuk, hogy Angelique Stallingsnak fontos szerepe lesz a tárgyaláson.
A letartóztatása után az ügyet szinte újra kellett kezdeni,
mert át kellett tetetni az illetékességet New York államba.
És készülnünk kellett a tárgyalásra.
Ez pedig hatalmas horderejű ügy volt.
Ahogy haladtunk előre az ügyben, és készültünk a tárgyalásra,
a lány, akinek az anyja segített
megtalálni Keet Miamiban,
elmondta, hogy Kee említette, hogy 1998-ban megerőszakolt egy lányt
és egy másik fiatal nőt még 1994-ben
egy lakótelepen, a többi eset vonzáskörzetében.
Az akkor gyűjtött DNS-minták megegyeztek Arohn DNS-ével.
Ugyan Arohn Kee DNS-ét találták meg a Washington-gyilkosságnál,
és a négy nemi erőszaknál is,
mégsem volt olyan tárgyi bizonyítékunk, ami Paola ügyéhez kötötte volna őt.
Szereztünk egy végzést,
ami kötelezte Keet, hogy hajmintákat szolgáltasson.
Mr. Keet elhozták hozzám az orvosszakértői hivatalba.
Elmagyaráztam neki, hogy mit fogok tenni,
ő pedig felnézett rám…
Így. Ahogy Diana hercegnőtől láttuk.
Azt mondta: „Rendben, asszonyom. Tegye, amit tennie kell!”
Arohn Kee viszonylag jóképű volt.
Arohn Kee elbűvölő volt.
Arohn Kee intelligens volt.
Ezeket a „fegyvereket” használta fel fiatal lányok elcsábításához
és megöléséhez.
Nagyon veszélyes ember volt.
1999. MÁJUS 3 HÓNAPPAL KEE LETARTÓZTATÁSA UTÁN
DNS-elemzéssel összehasonlítottuk
Kee hajszálait a Paola testén talált szőrszálakkal,
és azok teljesen megegyeztek.
Így összesen három gyilkossággal és négy nemi erőszakkal vádoltuk.
Mooney-val a Rikers Island-i börtönbe akartuk vinni.
Nem láttam Keet 1997 óta, amikor személyesen hallgattam ki.
Azonnal felismert, és nagyon szívélyes volt hozzám.
Engem ért a megtiszteltetés, hogy megbilincseljem.
Beültettük a kocsiba. Melléültem.
Rob Mooney vezetett. Azt mondtam: „Tudod, Ace,
húsz év múlva már rég nyugdíjas leszek, te pedig fegyházban leszel életed végéig.
De egy nap majd meglátogatlak, és elmesélheted, mi történt valójában.”
Ekkor nevetni kezdett.
Azt mondta: „Wagner! Engem nem fognak elítélni.
De fogunk találkozni. Meghívom vacsorázni.”
DNS LEPLEZI LE AZ EGYKORI ELÍTÉLTET GYILKOSSÁG ÉS NEMI ERŐSZAK
Amikor Keet Miamiban letartóztatták,
Olga már tíz éve szerette volna tudni, mi történt a lányával.
Minden évben plakátokat tettem ki azzal a szöveggel:
„Bárkinek bármilyen információja van, kérem, jelentkezzen!”
Amikor meghallottam, hálát adtam Istennek,
hogy megtudhattam, ki követte el azt a szörnyűséget.
Arohn Kee egy szörnyeteg.
Az ima meghallgatásra talált.
Ha nem állítják meg, lett volna újabb áldozata.
Nem kell még több lánynak meghalnia.
A tárgyalásra való felkészülés
nagyon nehéz időszak az ügyészek számára.
Ebben az ügyben több millió dokumentumról volt szó.
Több mint 140 tanúról beszélünk.
Félelmetes feladat.
Volt, hogy Rich egész nap nem evett egy falatot sem.
Leadtam kilenc kilót.
Hogy lehet nem megtenni mindent, amire képes az ember azért,
hogy azok a családok megkapják a megérdemelt megnyugvást?
1998. ÁPRILIS - 13 ÉVES ÁLDOZAT 1994. MÁRCIUS - 15 ÉVES ÁLDOZAT
1997. SZEPTEMBER 19 ÉVES ÁLDOZAT A TETŐN
1991. JANUÁR PAOLA ILLERA - 13 ÉVES ÁLDOZAT
1998. SZEPTEMBER - PALADINO-LAKÓTELEP 15 ÉVES ÁLDOZAT
1998. JÚNIUS RASHEDA WASHINGTON - 18 ÉVES ÁLDOZAT
Közel 140 tanút idéztünk be.
A négy túlélő áldozat volt
a bátorság megtestesült mintaképe.
Még tinédzserek voltak.
ERŐSZAK 13 ÉVESEN
Természetesen ez egyiküknek sem volt könnyű.
Mind hihetetlenül jól szerepeltek.
És nagyon fontos volt, hogy az esküdtszék lássa,
milyen árat fizettek ők emberként a fickó tetteiért.
Amikor először láttam Arohn Keet a tárgyaláson,
rá akartam ugrani. Ki akartam oltani az életét.
Mindig ugyanott ültem, őt meg velem szemben ültették le.
Mindig ott ültem, ahonnan jól láttam őt.
Amikor szünet volt, és elvitték,
megállt az ajtóban,
megfordult, és rám nézett.
Mintha azt mondta volna,
„Nem fogod tudni bizonyítani, hogy én öltem meg a lányodat.”
Az ügyvédei tanácsa ellenére Kee úgy döntött, vallomást tesz.
Három napig ült a vádlottak padján.
Kee vallomásának lényege egy csodálatos sci-fi-történet volt,
hogy hogyan botlott bele egy illegális szervkereskedelmi hálózatba
a New York-i orvosszakértői hivatalban,
és hogy mi azért vádoljuk gyilkossággal és nemi erőszakkal,
hogy félreállítsuk.
Őszintén mondom, még sosem láttam ilyet.
Egyenesen az esküdteket nézte.
Csak ült ott, és a legnagyobb nyugalommal mondta:
„Nem én öltem meg Paolát.
Nem én öltem meg az áldozatot 1997-ben.
Nem én öltem meg Rashedát. Nem erőszakoltam meg a lányokat.”
Láthattuk az eszközeit,
melyekkel olyan hatékonyan megtévesztette az embereket annyi éven át.
Előadást tartott nekik.
Remek benyomást keltett bennük.
A GYILKOSSÁG ÉS NEMI ERŐSZAK VÁDLOTTJA TAGADJA BŰNÖSSÉGÉT
Az esküdtszék három napig tanácskozott.
Ha három napig tart a tanácskozás, az aggodalomra ad okot.
Hangos szóváltásokat lehetett hallani,
és látni lehetett a törvényszolgák arcán,
hogy a tanácskozás néha vitába torkollott.
És rögtön eszedbe jut az a 25 dolog, amit elfelejtettél megtenni.
Tényleg a tehetetlenség érzése tölt el.
A meggyilkolt áldozatok családjának nem lehet mellébeszélni.
Őszinték akartunk lenni velük,
ahogy mindig is próbáltuk,
de nem akartunk felesleges riadalmat kelteni,
pedig szerintem mi is eléggé megijedtünk.
2000. DECEMBER 16. A TANÁCSKOZÁS 3. NAPJA
Kijött egy törvényszolga, és így csinált a kezével,
ami a bíróságon azt jelenti: „Ítélet született.”
És csak arra emlékszem…
Arra gondoltam: „Istenem! Megvan. Végre véget ér ez az egész.”
A bírósági titkár felolvasta a vádakat.
„Az első vádpont Rasheda Washington meggyilkolása.
Előre kitervelt emberölés.
Az ítélet?”
Bűnösnek találták.
A fellegekben jártam.
Örültem, hogy többé nem járhat-kelhet szabadon.
Rasheda nagy hatást gyakorolt
a barátaira és mindenkire, akivel csak megismerkedett.
Csak elképzelni tudom, hogy milyen lenne manapság.
Hallottam Rasheda családját.
Hallottam, ahogy…
„Hála istennek!”
Végre!
- Végre véget ért! - Igen.
Elkapták. Elfogták, és bűnösnek találták. Valamiféle megkönnyebbülést érzel.
- Hála istennek! - Igen.
Egyesével sorolták fel az áldozatokat.
A fiatal lány ügyében,
akinek a testét Arohn Kee meggyalázta és felgyújtotta…
Azt mondták, bűnös.
És amikor a Paolával kapcsolatos vádakhoz értek,
a szívem a torkomban dobogott.
És amikor bűnösnek találták azért a gyilkosságért is, és hallottam…
Hallottam Olga családját, és végtelen hálát éreztem.
Hálát, hogy Olga átélhette azt a pillanatot.
ELÍTÉLTÉK NEMI ERŐSZAKÉRT ÉS EMBERÖLÉSÉRT VÉGE A CSALÁDOK MEGPRÓBÁLTATÁSAINAK
Aznap, mikor kimondták az ítéletet, vittem magammal egy fotót Paoláról.
Azt mondtam annak a férfinak:
„Arohn Kee! Nézz rám! Paola anyja vagyok.
Miért okoztál nekem ekkora fájdalmat? Miért tetted?”
Látszólag nem mutatott semmiféle
fájdalmat vagy megbánást. Nem látszott rajta semmi ilyesmi.
A HARLEMI SZEXUÁLIS RAGADOZÓ ÉLETE VÉGÉIG BÖRTÖNBEN ROHAD
Arohn Keet 409 évnyi börtönbüntetésre ítélték.
Hét lány kilenc év alatt…
Három lány meg is halt.
De szerintem több is volt.
Az a szörnyű érzésem van,
hogy ha valamit nem nézek el,
a többi nőt nem erőszakolta volna meg, és Rashedát sem ölte volna meg.
De mit nézhettem el?
Volt bármi, amire jobban ügyelhettem volna?
Nem tudom. Én…
Ez a kérdés ennyi év múltán is nyugtalanít.
ÉLETFOGYTIGLAN, SOROZATGYILKOS
Bűncselekményeinek súlya és mértéke
úgyszólván mindenkit sokkolt.
Minden egyes eset megsebzi a lelkedet.
Ebben a konkrét ügyben hét esetről van szó.
Ettől még fájdalmasabb.
Körülbelül négy hónappal a Kee-ügy ítélethirdetése után
felhívott az egyik nyomozó az akciócsoporttól azzal,
hogy egy bűntény helyszínén van.
Hármas gyilkosság történt. Három embert agyonlőttek,
ketten pedig válságos állapotban voltak.
Még ötös gyilkosság is válhat belőle.
Mészárlás történt a Carnegie étterem fölött.
…a Carnegie Deli fölött.
Azt kérdezte:
„Szeretnéd ezt az ügyet?”
A Kee-ügy kapcsán rengeteget túlóráztam.
Sok volt a stressz.
Arra gondoltam, hogy nemrég jegyeztem el a barátnőmet,
és a lelki szemeim előtt láttam, hogy egyszer a férje leszek,
és egy nap remélhetőleg apa is.
Sőt, akár még gyerekbaseball-edző is.
Azután arra gondoltam, milyen lenne az életem, ha igent mondanék,
így hát inkább nemet mondtam.
Rich Planskynek hatalmas szíve van,
és nagy gondot fordít arra, amit csinál.
Bár kisebb léptékben, de mi is sokan és nagyon sokszor éltük már át ugyanezt.
Szinte páncélt növesztettünk ellene. Richie-nek nem volt ilyen lehetősége.
A mély vízbe dobták, mielőtt készen állt volna rá.
Intellektuálisan képes kezelni,
de érzelmileg ez kimerítő.
Szerintem ez az, ami nagyon megviselte.
Tudtam, hogy már nincs meg bennem az a tűz,
hogy olyan szinten végezzem ezt a munkát, amilyen szinten szeretném.
Május volt.
Június végére már nem dolgoztam ott.
Sokan kérdezik… Az óceánnál élek Észak-Karolinában,
és azt kérdezik: „Nem hiányzik New York?”
Kimegyek a partra vagy a teraszra,
nézem az óceánt, és azt felelem:
„Nem. Dehogy hiányzik! Egyáltalán nem hiányzik.”
Nagyjából 1500 gyilkossági ügyön dolgoztam.
Végignézhettem vagy hétszáz boncolást.
Ezek mindegyike…
megsebez valamilyen módon.
És ez nem múlik el.
Soha többé nem leszel sértetlen.
BÁR
És ki kell zárni a dolgot. Túl sok, nem? Brian tudja.
Nagyon érzékenyek vagyunk, és sok minden történik körülöttünk.
Szóval azt hiszem, néhányan sokkal érzékenyebbek vagyunk,
ezért ránk kicsit jobban hat.
A szívedbe költözik, de nem figyelsz rá. Elnyomod, de ott marad, mint egy szilánk.
Ettől leszel igazán profi.
Végzed a munkádat, és úgy tudsz hazamenni, hogy nem viszed magaddal.
Vagy hazaviszed, de nem is sejted.
Úgy birkózol meg vele, ahogy Barbara mondta.
A morbid humorral, ami jellemző ránk.
És külön tudjuk választani a dolgokat.
Érzelmileg kötődtünk az áldozatokhoz, a családjukhoz,
mert tudjuk, hogy maradt egy űr,
de közben magunk között ilyenek vagyunk.
- Ki kell engednünk. - Ez segít feldolgozni.
- Beszélni másokkal. Hallgatni őket. - Igen.
Légy barátságos!
Akikkel együtt dolgoztam,
mind jó és gondoskodó emberek hatalmas igazság- és méltányosságérzettel,
akik az életüket, a szívüket és a lelküket is beleadták ebbe a munkába.
Ez számomra óriási kiváltság.
Nem számít, milyen kemény vagy magabiztos vagy,
van benned egy kis félsz: „Hű, ez itt a profi liga.”
Igen.
A rendőri munka, főleg a nyomozói munka nem szimplán csak „munka”.
Nagyon gonosz voltam veled. Pedig szeretem, mintha az öcsém lenne.
Ez egy munkakör, aminek az elfogadása a te döntésed.
Szinte mintha hívogatott volna.
Egy dolog közös bennünk.
A csoportban mindenkinek nagy szíve van.
Remélem, én is tagja vagyok a klubnak, vagy úgymond testvériségnek.
Büszke vagyok rá.
A feliratot fordította: Botos János k, vagy úgymond testvériségnek.