ODDĚLENÍ ŠERIFA V LOS ANGELES JE NEJVĚTŠÍM SVÉHO DRUHU
A SLOUŽÍ NEJLIDNATĚJŠÍMU OKRESU V ZEMI
VYŠETŘUJÍ TY NEJBRUTÁLNĚJŠÍ A NEJNÁROČNĚJŠÍ VRAŽDY
TOTO JSOU JEJICH PŘÍBĚHY
3. ÚNORA 2003
ZAVŘELI JSTE MĚ SEM JAKO NĚJAKOU ONUCI
A PAK TU ZE MĚ DĚLÁTE PITOMCE
ZATÍMCO MI NĚKDO VLEZE DO BARÁKU
A PAK SI PROSTĚ PROSTŘELÍ PALICI.
A VY SI MĚ NAKRÁČÍTE ZATKNOUT A NATRHNOUT
MI PRDEL A VYMLÁTIT ZE MĚ DUŠI.
ZAŘÍDÍM, ABYSTE ZA TO ZAPLATILI. JE TO HOVADINA.
Ve vazbě policejního oddělení v Alhambře čekal Phil Spector.
Věděl jsem, že je to bohatý hudební producent.
Já o něm nikdy neslyšel.
O SPECTOROVU STYLU SE ČASTO SOUDÍ, ŽE PROMĚNIL TO, JAK POSLOUCHÁME POP.
Tenhle případ patřil mezi exponované. Je třeba hned rozpoznat,
když případ připoutá hodně pozornosti. Myslím, že jsme to všichni poznali.
Oddělení šerifa v LA je nejlepší z nejlepších.
Řada případů chodí k soudu v Los Angeles.
Musíte se tomu oddat na sto deset procent.
Je to vražda. Není závažnějšího zločinu.
V jádru jde o vášeň a smysl pro povinnost.
Spravedlnost nastolíme odhalením pravdy.
Na případech s celebritami je něco zvláštního a odlišného.
A Los Angeles se vždycky zdálo být epicentrem tohoto typu případů.
Když se řekne Los Angeles,
všichni si představí Hollywood – s herci a režiséry a producenty.
Je však mnohem víc. Nicméně právě tohle tvoří
srdeční tep města.
LA je neobvyklé místo a zdejší šerifové musejí obstarávat celý okres.
Od nejhorší chudoby, co si lze představit,
až po největší americké bohatství a stomiliardové
nemovitosti na pobřeží oceánu. Dohlížíme na to všechno.
Tak je to dost rozmanité.
VEDOUCÍ DETEKTIV ODDĚLENÍ VRAŽD, ODDĚLENÍ ŠERIFA LA
Mým nejvyšším cílem bylo oddělení vražd a naštěstí se mi tam v roce 1999
podařilo dostat. V té době bylo dětem sedm a devět.
Lidé tvrdili, že jsou ještě moc malé,
protože práce zabírá hodně času a vždycky je co
dělat. Ale skloubili jsme to s rodinným životem.
A jestli to znamená, že se musíte v deset večer
ještě vracet do kanceláře, abyste něco dodělali, tak prosím.
S mým parťákem Pólem Fornýrem jsme akorát měli mít padla,
když přišla z recepce zpráva,
že nám přidělili případ v jednom nóbl sídle v Alhambra.
Měli jsme jen informaci o tom,
že našli mrtvou ženu a měl v tom prsty hudební producent.
Trochu mě překvapilo, že tak honosná nemovitost
se nachází na místě, které je jen předměstím Los Angeles.
Alhambra je ospalá díra plná jednogeneračních
domků pro střední třídu. A pak tam máte tuhle,
dá se říct, monstrozitu uprostřed ničeho. Blížili jsme se a uviděli velký dav za
žlutou policejní páskou. Pamatuju si, že se na mě Pól podíval a řekl: „Tak jo,
na tohle se obrň.“
UVNITŘ DOMU BYLA ZASTŘELENA ŽENA. OBĚŤ BYLA NA MÍSTĚ PROHLÁŠENA ZA MRTVOU
Když jsem dorazil, byla to absolutní zoo.
Ve vzduchu létaly vrtulníky a po ulici stály dodávky ze zpravodajství.
3. ÚNORA 2003
SMRTÍCÍ STŘELBA, PŘÍJEZD DETEKTIVŮ
Přijeli jsme na místo. Nejdřív jsme mluvili s policisty
z Alhambry. Vysvětlím vám,
jak to chodí. Oddělení šerifa má na starost
rozsáhlou oblast okresu LA. A v okresu máte správní jednotky
s vlastními policejními
odděleními. Nemají tam ale stejné
prostředky jako šerif.
Na oddělení šerifa pracuje na vraždách sto detektivů,
a tak se obrací na nás a my přebíráme za případ zodpovědnost.
Alhamberští policisté mi řekli, že obdrželi telefonát
od šoféra Fila Spektra. Když přijeli,
viděli v okně v horním patře,
že Phil Spector přechází sem a tam.
Snažili se přilákat jeho pozornost, zkoušeli ho přimět sejít dolů,
ale neposlouchal. Vnikli do domu, kde Spektra konfrontovali.
Nespolupracoval. Spatřili na židli zhroucenou,
zjevně mrtvou ženu. Phil pokřikoval: „Tohle je ta nejotřesnější věc,
co jsem kdy
viděl.“
Policista celou věc nahrál.
TOHLE JE TOTÁLNÍ KRAVINA.
TU ZASRANOU ŽENSKOU NEZNÁM, NEVÍM, CO MÁ ZA PROBLÉM.
ALE BYLA U OSTRAHY V HOUSE OF BLUES
A NEVÍM, CO MĚLA KURVA ZA PROBLÉM,
ALE ROZHODNĚ NEMĚLA PRÁVO LÉZT DO MÝHO ZÁMKU
A USTŘELIT SI TU PALICI.
CO JE TO DO PRDELE S VÁMA?
Museli použít paralyzér a balistický štít, aby ho srazili k zemi.
ALHAMBRAŠTÍ POLICISTÉ PROVEDLI VELMI PŘEDBĚŽNÉ OHLEDÁNÍ
A NA ZÁKLADĚ TOHOTO VYŠETŘOVÁNÍ VZALI PANA PHILA SPECTORA DO VAZBY.
Dělám to dost dlouho, abych věděl,
že lidé vnímají smrt nejrůznějšími způsoby. Musíte zohlednit
všechno s otevřenou myslí. A podle toho,
co Spector tvrdil, byla možná i sebevražda.
Zadní vchod byl otevřený.
Když jsme vešli, uviděli jsme mladou ženu.
Seděla bezvládně na židli v předsálí. U nohy jí ležela osmatřicítka.
Viděli jsme, že utrpěla střelnou ránu,
střela šla do pusy. Nevěděli jsme,
o koho jde, ani jestli měli nějaký vztah.
Možná se něco pokazilo.
Jedná se o zločin? O sebevraždu? Mohla se stát strašlivá nehoda?
Vyšetřování mohlo jít třemi směry.
Ke všem případům, kde někdo zemřel, zpočátku přistupujeme,
jako by šlo o vraždu. Posíláme detektivy z vražd
ke každé sebevraždě, ke které v jurisdikci šerifa
okresu Los Angeles dojde. Ke každé smrti při nehodě
posíláme někoho z vražd.
Postupně jsem procházel zařízení domu pana Spectra a začal jsem si uvědomovat
jeho důležitost v daném oboru.
SLÁVA PRODUCENTA PHILA SPECTORA MNOHDY ZASTÍNILA UMĚLCE,
SE KTERÝMI PRACOVAL
Byla tam Tina Turnerová. Fotky Righteous Brothers.
Měl tam D Beatles, nominace na Grammy a veškeré ceny,
co během let získal.
Pokud to jako hlavní vyšetřovatel celé zvládnete, pak všechna čest.
Když se to pokazí, jste za to zodpovědný. Marku Lillienfeldovi,
jednomu z nejzkušenějších detektivů na vraždách,
jsme přidělili ohledání místa činu. To je zásadní část celého vyšetřování.
Velké případy a Mark jdou ruku v ruce.
Exponované případy mohou policisty stresovat, ale mně to bylo jedno.
Každému místu činu věnujeme stejné úsilí, prostředky i píli.
Dům byl v příšerném stavu. Spoře osvětlený.
Špinavý, byli tam myši, krysy a švábi.
K někomu tak extrémně bohatému to zrovna nesedělo. Očekávali
byste od něj spíš rozhazovačný životní styl.
V domě měl všechno, byl to doslova multi-milionářský
sysel věcí. Říkáte si: „Musím dát pozor, abych něco nepřehlédl.“ Ale současně taky:
„Spector nejspíš v téhle místnosti tak šest let nebyl.“ Šlo o
nejunikátnější ohledání místa činu, kterého jsem se kdy účastnil.
A popravdě bych ho nikdy nechtěl dělat znovu. Bylo to strašně komplikované.
Věděli jsme, že tělo zesnulé bylo přímo tam.
Měli jsme důkazy. Viditelnou střelnou ránu.
Byla střelena do úst, a tak byly spolu s ostatky
rozptýleny kolem
i zuby a jejich úlomky. Byly na koberci.
Byly na druhé straně pokoje na schodišti. Sesbírali jsme je. Nafotili jsme je.
Uschovali kvůli DNA. Musíte se přenést přes zhnusení
i emocionální faktory. Musíte to překonat a ptát
se o čem to svědčí?
Jsme tam, abychom mluvili za mrtvé.
Zanechávají nám vodítka v podobě fyzických důkazů.
Víme, že když stojíme nad mrtvým člověkem,
přebíráme tím ohromnou zodpovědnost a musíme to brát vážně.
Musíte vyznávat poněkud spirituální ideologii.
Můžu se dívat na mrtvé tělo a nezasáhne mě to.
Je to pouze schránka a duch je už pryč.
Myslím, že přítomnost smrti se nakumuluje. Práce si umí vybrat svou daň.
Teď se soustředíte na vyřešení případu. A tak jsme si metodicky dali na čas,
než jsme místo činu uvolnili. Obvykle místo činu zadržíme,
když je tam hodně důkazů, na takových sedm, osm hodin.
Tady jsme ho zadrželi na více jak den.
Na zemi ležel nabitý revolver ráže osmatřicet,
vyrobený společností Kolt. V bubínku zbraně byl použitý jeden náboj.
Do toho tam ležel kus zámku ze zadních dveří od domu.
Většina lidí má zámek s jazýčkem,
který zapadne ze dveří do futer a poskytuje dodatečné zabezpečení.
Abyste jazýček zámku vysunuli, otočíte prsty kličkou.
Právě tenhle kus zámku ležel na podlaze, což bylo hodně neobvyklé.
Jak k tomu došlo?
Někdo by řekl, že to vypadá, jako by jí k noze pistoli kdosi položil.
Ale nemůžete rekonstruovat, kde zbraň skončí.
Upustíte pistoli a ta se někam svalí.
V zásuvce psacího stolu se našlo kožené pouzdro a bylo zřejmé,
že šlo o pouzdro na osmatřicítku revolver značky Colt.
Takže zbraň pasovala do pouzdra.
Asi v pět odpoledne, skoro po dvanácti hodinách,
koroner konečně potvrdil identitu oběti. Šlo o Lanu Clarksonovou.
Následně se nám podařilo získat informace o její matce Donně a vyrazili jsme za ní.
Zavolala mi Lanina sestra Fawn a řekla: „Něco se možná stalo Laně.
Něco je špatně.“ Já na to: „Co tím myslíš? Co je špatně?“ Fón někdo telefonoval,
ale moc toho nevěděla. Tvrdila,
že to může souviset se zprávami v televizi o možné vraždě v Alhambře.
Lana mi měla dát vědět, co dělá, ale neozvala se. Napadlo mě,
že tam nejspíš pořádali mejdan a zadrželi ji tam s dalšími lidmi kvůli vyšetřování.
Nakonec jsem volala do kanceláře šerifa.
Vydali jsme se za Donnou a vtom telefonovala mému parťákovi Paulovi.
Myslela jsem, že mi volá zpátky. Zeptal se:
„Kde se můžeme setkat?“ Zarazilo mě to, chce se scházet?
A… Promiňte. Pak řekl Laninu adresu u kanálu
a chtěl se tam setkat.
Tak jsem měla obavy. Nevěděla jsem, co se děje.
Nebylo to dobré znamení.
Zajela jsem zaparkovat do garáže a snažila jsem se zůstat při smyslech a nebýt
moc rozhozená, když zatím nic nevím.
Poklízela jsem v autě a vytáhla jsem i pár bot. Pamatuju si,
jak jsem boty držela a říkala jsem si: „Nemůže to být Lana. Má tu boty.“ Pardon.
A pak z ničeho nic přijeli detektivové. Dorazila taky její sestra a bratr.
Všichni jsme tiše došli až před chatu a vešli dovnitř.
Detektiv Fornýr se podíval dolů na podlahu a řekl, že to byla Lana.
Promiňte.
Nezáleží na tom, jestli je dítě dospělé nebo malé.
Neexistuje nic horšího, než když vaše děti zemřou před vámi.
To je fakt drsné.
Oznamovat úmrtí milované osoby platí za jednoznačně naprosto nejhorší součást
práce u policie. A to je na práci poldy
hodně mizerných věcí. Musíte co nejdříve zjistit klíčové
informace, ty mohou ovlivnit způsob, jakým sbíráme důkazy,
protože s detektivy stále
zpracováváme místo činu.
Čím více víte o oběti, tím spíš porozumíte tomu, jak zemřela.
Lidé musí zpracovat, co jim právě oznamujete,
a vy tam sedíte a ptáte se: „Mimochodem byla v domě Phila Spectora.
Víte, kdo Spector je? Věděla ona, o koho jde?
Víte, proč tam šla?“ Řekla, že ne.
V zábavním průmyslu se všichni po nocích sbližují.
Lana se neustále seznamovala s různými lidmi. Pracovala jako herečka.
MUSÍM CHYTIT AUTOBUS.
A VÍŠ KAM?
JO, KAMKOLI POJEDE.
Lana hrála hodně v televizi. Byla ve filmech Barbarská královna.
Lana si zlomila obě zápěstí, což byla velká komplikace.
Náhodou spadla a při snaze dopad zmírnit si zlomila obě zápěstí.
Museli jí do nich umístit šrouby.
Tím tehdy začal celý rok zotavování.
Nezůstali jsme dlouho, nechali jsme je truchlit v soukromí.
Ihned po incidentu jsme Phila Spectora zatkli. Řekl, že chce právníka.
Jakmile to vyslovil, dali jsme ruce pryč.
A on okamžitě složil kauci ve výši milionu dolarů.
Prokuratura k tomu přistoupila takto: „Nebudeme zatím případ evidovat. Počkáme,
než se všechno
prošetří.“
Během původního hlášení od místních policejních strážníků zaznělo,
že mají jednoho svědka. Řidiče, který jako první zavolal na policii.
Adriano De Souza. Potřebovali jsme se k němu dostat.
DETEKTIV PAUL FORNIER. JSME TU S…
DETEKTIV RICHARD TOMLIN
ADRIANEM DE SOUZOU
Adriano De Souzou řekl,
že pro Phila pracoval v minulosti asi desetkrát až patnáctkrát.
Adriano vypověděl, že Phil vyrazil ven v sedm jako obvykle.
Pak šel na večeři a popít ve West Hallywoodu.
Okolo čtvrt na dvě ráno měl namířeno do House of Blues.
Potom v House of Blues někdy po druhé ranní zavírali a Lana pomáhala opilému
Philu Spectorovi. Řekl: „Mám za to,
že byl opilý.“ Dovedla ho a usadila dozadu do auta.
Nastoupila si a odjela k Philu Spectorovi domů.
Adriano řekl, že zaparkoval vzadu za rezidencí.
Poslouchal chvíli muziku, usínal a asi v pět ráno údajně uslyšel
hlasité prásknutí. Dost hlasité na to, aby ho polekalo.
Vystoupil kvůli němu z auta. Zadní vchod se otevřel a uviděl v něm
Fila Spectora. Na sobě měl bílé sako.
VIDĚL JSEM JEHO TVÁŘ A TAKY, JAK DRŽÍ ZBRAŇ
Adriano viděl, že má na ruce krev.
TAKHLE JSEM SE POHNUL A UVIDĚL NOHY.
VIDĚL JSEM NA ŽIDLI ŽENU SE ZAKRVÁCENÝM OBLIČEJEM.
Spector se podíval a řekl…
ŘEKL MI: „MYSLÍM, ŽE JSEM NĚKOHO ZABIL“.
Adriano cítil, že je jeho život v ohrožení, a utíkal pryč.
Zavolal Philově manažerce. Hovor spadl do hlasovky.
MICHELLE, MICHELLE, MUSÍTE PŘIJET K PHILIPOVI DOMŮ.
MYSLÍM, ŽE ZABIL NĚJAKOU ŽENU. ZAVOLÁM HNED POLICII.
Adriano řekl: „Myslím,
že pan Phil někoho zabil.“ Zavěsil telefon a vytočil tísňovou linku.
Operátorovi oznámil to samé.
V okresu Los Angeles to může trvat týden, týden a půl, než proběhne pitva.
Ke všem máme přistupovat stejně, ale ve skutečnosti tomu tak není.
Tahle věc se dostala nahoru až k šerifovi. Chtěl vědět, co se děje.
Pitva se uskutečnila někdy následujícího dne, což je neslýchané.
Mezi zásadními zjištěními z pitvy bylo, že došlo k jednomu vstřelu do úst.
Podle střelné rány a zaseknutí kulky Lana zemřela okamžitě.
Úhel vstřelu směřoval dolů. Když se pokoušíte sebevraždu,
míříte zbraní dolů? Spíš by to šlo vodorovně nebo
možná dokonce směrem vzhůru.
O způsobu úmrtí legálně rozhoduje soudní lékař, který má pět možností. Vražda,
sebevražda, nehoda, přirozená smrt, neznámá příčina. To určuje koroner.
Nikoli soudce, nikoli porota.
Dělá to koroner – soudní lékař činí zákonné
rozhodnutí. Doktor Peňa je pečlivý, než dojde k závěru.
Částečně čerpá ze zkušenosti, částečně jde o selský rozum,
částečně věda.
U tohoto případu doktor Peňa se zjištěními otálel a chtěl před finálním
rozhodnutím počkat, až přijdou všechny výsledky.
Klonil jsem se spíš k vraždě nebo nehodě.
Pořád jsme toho ale museli hodně zpracovat. Mohlo jít o sebevraždu.
Trpěla depresemi? Měla finanční potíže?
Mluvili jsme s jejími domácími. Údajně byla vzorová nájemnice.
To vyškrtlo ono: „Měla problémy a nevychází s penězi.“
Vyslechli jsme každého, kdo s ní byl v nějakém vztahu,
ať už pracovním nebo osobním.
Každý se občas cítíme na dně. Ona se ale vždycky sebrala
a dostala se z toho. A když něco opravdu potřebovala,
mohla se mi ozvat.
Nikdo nevypověděl, že by si zkoušela ublížit,
že by mluvila o sebevraždě. Šlo o pozitivního člověka,
kterého by nenapadlo si něco udělat.
V dokonalém světě by se Lana vrátila rovnou ke hraní.
Ale protože se stáhla na rok ze scény a její jméno neměli při obsazování
rolí v povědomí, musela nějak přežít.
A příležitost se naskytla
v House of Blues.
CLARKSONOVÁ PRACOVALA TADY V HOUSE OF BLUES JAKO HOSTESKA.
Těšilo ji, že se uzdravila a byla v pořádku.
Když vám nabídnou práci hostesky ve Foundation
Room, je to pocta. Foundation Room,
v House of Blues platí za prestižní místo. Je to jako kdo je kdo v Hollywood.
Lana mě jednou vzala s sebou a potkala jsem tam George Clooneyho. Pokud
jste slavní a nacházíte se v Hollywood, chodíte do Foundation Room.
S Pólem jsme zašli do House of Blues a mluvili s manažerem,
šéfem ochranky a servírkou, co obsluhovala Spectora.
Spector vešel dovnitř a Lana daného večera dělala hostesku. Řekl: „Víte,
kdo já jsem? Jsem Phil Spector.“ Ona si to neuvědomila
a odvětila: „Ó, milá paní,
dovnitř nemůžete.“ Myslela si, že je žena.
To moc nevyšlo. Šéf ochranky k ní přiběhl a řekl:
„Hele, ne, ne, ne, ne.“
Odtáhl ji stranou se slovy:
„K němu jen nejvybranější chování.“ Lana ho pak doprovodila ke speciálnímu stolu
a velice se omlouvala.
V brzkých ranních hodinách podnik zavíral. Viděli je odcházet společně.
Ptali jsme se po kamerovém záznamu a podívali se na video. Vypadá to,
že Lana pomáhala Spectorovi do auta. Podle Andriana byl Spector opilý.
Opakovaně ji zval: „Pojď do mého zámku.
Musíš vidět můj zámek.“ Pak svolila a tím započala jejich cesta.
Je děsivé to sledovat s vědomím,
že ta mladá dáma během následujících dvou hodin přijde o život.
Hodně výslechů probíhalo ve stylu: „Však víte atraktivní žena,
chlapi jsou prasata.“ Žila v Hollywoodu, kde je doma termín „castingový gauč“.
Jak reagovala, když někdo zkusil něco nepatřičného?
Lana uměla pozornost odmítat, a to velice decentně.
Pro lidi je snadné dělat velké závěry a domněnky o ženě,
co uprostřed noci jede k muži domů. Ale já jsem Lanu znala a vím přesně,
proč k němu domů jela. Nešla s ním,
protože by o něj měla nějaký milostný zájem. Ale dát si
drink s Philem Spectorem vůbec nepůsobilo jako hrozba.
Měřil sto šedesát sedm centimetrů, zatímco ona sto osmdesát dva.
Dokázala se o sebe postarat. Úplně chápu, proč Lanu někdo jako Phil Spector zajímal.
Tohle je Hollywood. A povím vám, že známosti jsou tu hodně cenné.
Jsem jediný člověk, co znal jak Phila Spectora,
tak Lanu Clarksonovou. Taková neobvyklá a prapodivná pocta.
Phila Spectora jsem poprvé poznal kolem roku 1966 a přihlížel jsem jeho práci.
Když mi bylo patnáct, Gold Star Studios byla velká věc.
Proklouznul jsem tam, sedával na gauči. Jeden zvukař mě zval dovnitř.
A nakonec jsem byl u nahrávaní Phila Spectora.
Phil Spector dělal svou „zvukovou stěnu“. Ta spočívala v tom,
že měl čtyři kytaristy a tři pianisty najednou. Dva bubeníci úplná šílenost.
Nikdy jsem nikoho takového nepoznal. I to, jak se během nahrávání choval,
byl to v jistém smyslu takový malý diktátor.
Ale s jistotou věděl, co chce. A dostal to.
Lana byla moje kamarádka, ale nikdy jsme nemluvili
o Philu Spectorovi. Naposledy jsem ho viděl
asi v roce devatenáct set sedmdesát osm a Lanu jsem
poznal později, než jsem se přestěhoval do New Yorku.
Lana neměla o Philově pověsti ani tušení.
Phil Spector byl hodně nebezpečná osobnost:
nestabilní a hodně nepředvídatelný. Kdybych tam tehdy byl,
nikdy by k tomu nedošlo. Nedovolil bych jí,
aby tam jela a odešla s Philem, ale…
Všichni měli silný pocit,
že tento případ bude pod velkým drobnohledem
a budeme potřebovat co nejvíc informací.
Laborka přišla s výsledky vzorků DNA odebraných během ohledávání místa činu.
V hlavní ložnici jsme našli bílé sako, které měl pan Spector na sobě,
když si vyrazil do House of Blues. Na rukávu od saka byl krvavý cákanec.
V koupelně pro hosty se našla také bavlněná plena.
Dozvěděl jsem se, že když mají lidé zbraně, balí je do plenek.
Na té plíně se našla krev.
Zjistili jsme, že na plíně v koupelně byla
krev Lany Clarksonové. Patřila jí i krev na saku Phila Spectora.
Když projektil trefil slečnu Clarksonovou a vystříkla krev,
dopadla na zbraň a taky na rukáv i ruku pana Spectora.
Doktorka Lynn Haroldová prošetřovala plínu i zbraň a podařilo se jí dojít k závěru,
že zbraň někdo plínou utřel.
Tehdy došlo k přenosu vlhkosti a krevních důkazů ze zbraně na plínu.
Nalezené krevní otisky se nakonec stanou nepřímými důkazy daného zločinu.
Jak zbraň spustila? Kde zbraň během výstřelu byla?
Jaký efekt výstřel měl? To je ohromně těžké,
protože jsme zpracovávali krevní
stopy na tmavě rudém koberci.
Když jsme dostali všechny výsledky, sebevraždu jsme vyloučili.
Domnívali jsme se, že šlo o vraždu? Naznačuje něco,
že to byla nehoda? Jo, problém ale je, že on to netvrdil.
TU ZASRANOU ŽENSKOU NEZNÁM
NEVÍM, CO MÁ ZA PROBLÉM
ŽE SI USTŘELILA PALICI V MÝM BARÁKU
Ze soudního se konečně ozvali s tím, že šlo o vraždu.
Soudní lékař rozhodl, že Lana byla zavražděna,
ale prokuratura odmítla vznést obvinění z vraždy.
SOUDNÍ LÉKAŘSTVÍ L. A. PŘIŠLO S PROHLÁŠENÍM. NEJENŽE ŘEKLI,
ŽE ŠLO O VRAŽDU, ALE UKÁZALI PRSTEM NA PHILA SPECTORA.
KDY ALE NĚCO USLYŠÍME I OD ZDEJŠÍHO PROKURÁTORA?
SPECTOR JE VELKÁ RYBA, MOC VELKÁ NA ZDEJŠÍ PROKURATURU,
CO UŽ PROHRÁLA TOLIK EXPONOVANÝCH PŘÍPADŮ.
Pamatuju si, že když se objevil případ s Philem
Spectorem, věděl jsem, kdo to je.
Znáte to: písnička „Who's Lost That Loving Feeling”,
vnučka miluje hudbu z Top Gun. Dostavila se,
nechci říct paranoia,
ale kancelář dost pohořela
na případu s OJ Simpsonem.
Chtěli jsme víc času, než Simpsona obviníme.
Ale média vyvíjela velký tlak na to, abychom obvinění podali.
A u OJ Simpsona se stalo,
že jsme nebyli připravení.
Chceme mít jistotu, že dojdeme spravedlnosti.
Soustředili jsme se na to, jak můžeme posílit důkazy,
že šlo o vraždu, i mimo důvodnou pochybnost.
A na to,
jaké zádrhele by nám mohly
zabránit v usvědčení?
Každý prahnul po špetce mediální pozornosti.
Je to smutné, ale taková je povaha našich médií.
Sledují případy, které mají šmrnc a vzbuzují zájem.
Phil Spector dával rozhovory na každém kroku.
V ČASOPISECKÉM ROZHOVORU PROHLÁSIL, ŽE CLARKSONOVÁ „POLÍBILA ZBRAŇ“.
Vymýšlel si informace a následně mluvil dost nepříznivě o Laně.
Neustále ji pomlouval.
PR mašina Phila Spectora vykreslila Lanu jako slepici.
Lidé ji shazovali, protože hrávala v béčkových filmech,
ale ona na to byla pyšná. Věděla, že je velká Barbarská královna.
Rodina si vyžádala, aby nikdo z nás z blízkého kruhu s nikým nemluvil.
Když lidé něco řekli, překroutili to a následně
otiskli v novinách. Tak jsem prohlásila, že bude nejlepší nic nesdělovat.
Tak jsme se drželi v pozadí a tiše zuřili nad lživými informacemi, klevetami,
které roznášel Phil Spector se svým týmem. Bylo to pro nás všechny strašné.
Ukázalo to, o co mu jde. Člověku to nedá a musí si říct: „Ne,
snažíš se něco skrývat a spáchal jsi
vraždu.“
Šlo o mediálně nejsledovanější případ. Kamarádi a příbuzní nemluvili
o ničem jiném. „Děláš na tom případu?“ A každý přišel se
svou teorií. Ale musíte mít rovnováhu.
Jedna z věcí, které dělám já,
je, že málokdy mluvím o tom, čím se živím.
Necítím se výjimečně. Tuhle práci jsem si zkrátka
vybral a baví mě. U tohoto případu jsem se snažil držet při
zemi. „No jo, pracuju na jedné věci,
no jo, bude v televizi.“ Mým dětem bylo tou dobou třináct a jedenáct.
A tak věděly, co se děje. A myslím,
že pochopily moji narážku.
A vždycky se tomu směju – nikdy
jsem jim nepřišel moc působivý.
ČETL JSEM V NOVINÁCH, ŽE POPSALI SPECTORA JAKO Z 90 % OKOUZLUJÍCÍHO
A Z 10 % PROBLÉMOVÉHO. MÁTE ZKUŠENOST S TĚMI 10 PROCENTY?
Soustředili jsme se na to, proč se domníváme, že jde o vraždu.
Musíme se podívat na život Phila Spectora. Zjistili jsme, že byl zatčen se zbraní.
Vlastnil zbraně. Od lidí jsem se dozvěděl,
že měl dlouhou a ošklivou minulost plnou mávání zbraní kolem sebe.
Příběh za příběhem, ve kterém vytáhl zbraň během
natáčení písně od Ramones.
Naštval se na Lennona a vystřelil do stropu. Museli jsme to ověřit.
Když Spector vytahuje zbraň, spíš to souvisí s tím,
kdo má kontrolu. Pokud máte moc, nepotřebujete lidi ovlivňovat zbraní.
Nosíval nabité zbraně, protože s nimi mohl lidi zastrašovat.
Od Johna Lennona po Leonarda Cohena.
Akorát se schylovalo ke konci nahrávání. Phil řekl Leonardu Cohenovi:
„Běž a odzpívej to, jo?“ A Leonard odvětil Philovi:
„Hele, víš co? Jsem unavený.“ A dodal:
„Můžu to udělat zítra.“ A pak Phil vytáhl pistoli, zamířil na Leonarda a řekl:
„Půjdeš to zazpívat
hned.“
Leonarda Cohena to nezastrašilo. Byl to první den.
Ten příběh mi vyprávěl Leonard. Pořád ho zajímalo,
co může vzejít ze spolupráce s Philem, ale Leonard věděl,
že ta zbraň je tam neustále.
Byl velmi mocný, a tak lidé reagovali váhavě.
Zvlášť ti ze světa hudby. Měli pocit, že má moc k tomu,
aby jim poškodil kariéru.
V této fázi jsme mluvili s řadou lidí, kteří nechtěli vypovídat na záznam.
Ale vyprávěli o tom, jak držel lidi u sebe v domě. Muže i ženy.
Když jste si s Philem užívali zábavy a chtěli jste odejít, říkal:
„Jen počkej tady.“ A to vždycky ve vstupní hale. Pak zmizel,
někdy i na několik hodin, než byl připravený vás nechat jít.
A jak lidi držel uvnitř? Pamatujete si ten úlomek zámku,
co se našel na zemi? Odstraňoval zámek, aby lidi nemohli pryč.
Byla to pro něj další příležitost druhé ovládat. A tím se lišil od ostatních.
Dalo by se říct, že byl posedlý kontrolou.
Clarksonová byla v podstatě uvězněná. Nemohla odejít o své vůli,
protože Spector odstranil kličku od zámku, kterým se ovládala jazýčková západka.
Slyšeli jsme povídačky, ale ty se v soudní síni nenosí.
A tak jsme museli získat obstojné důkazy.
Rich Tomlin s týmem sledoval každou stopu a zvěsti změnil ve fakt.
Našli jsme hromadu opravdových svědků.
Někdy šlo o vztah, co trval jedno rande. Jindy o ženy, co znal po léta.
Ale všechny ty ženy měly jeden společný rys držel je jako rukojmí Phil Spector,
který jim odepřel svobodu.
Tyto ženy popisovaly, jak byl okouzlující, jak se ohlížel na jejich potřeby.
Byl velice atraktivní a skvěle se s ním povídalo. A pak přepnul spínač.
Phil Spector měl ve zvyku brát si ženy do domu a žádat je o sexuální záležitosti.
A když se nepodvolily a neuspokojily ho, vytáhl zbraň.
To byl jeho modus operandi – tohle dělává a dělával. Důležité je to proto,
že kdybychom nenašli nikoho, kdo by nám potvrdil,
že k něčemu takovému došlo už předtím, přihrálo by to poměrně velký bod obhajobě.
Ve stylu: „Je absurdní,
že by to můj klient
udělal.“
Tyto ženy byly ochotny vypovědět, že se bály o svůj život a myslely si,
že je zabije. Jde o zásadní důkaz a hodně napovídá,
že tam existoval záměr. Rozhodně se nejednalo o
sebevraždu ani o nehodu. Měl agresivní sklony a ty měly
dříve či později svoje vyústění.
Když se opřu o výpovědi lidí, kteří si tím v minulosti prošli, myslím,
že ji nechtěl nechat odejít.
Nechal ji ve vstupní hale hodinu, možná víc. Usínala. A z nějakého důvodu,
co už se nikdy nedozvíme, popadl zbraň. Rozhodl se jí nacpat zbraň do úst.
Ona zpanikařila, a on ji zabil. Phil Spector si uvědomil, co spáchal,
a měl víc než dost času,
aby se pokusil místo činu před příjezdem policie naaranžovat.
Udržovali jsme neustálý kontakt s kanceláří
prokuratury. Bylo to společné úsilí.
V listopadu 2003 se rozhodlo,
že Phila Spectora obviní z vraždy.
OJ SIMPSONA – ROBERTA SHAPIRA. NYNÍ MÁ TŘETÍ SKUPINU SLAVNÝCH PRÁVNÍKŮ.
S Philem Spectorem se to mělo tak, že nechtěl strávit ve vězení ani den.
Pokaždé, když se objevil nový obhájce, došlo k odročení. Soudce mu musel dát čas,
aby se zorientoval. Phil Spector byl propuštěn na kauci,
takže byl pořád venku. Oženil se.
Dokud se mu bude dařit případ natahovat,
zůstane na svobodě.
25. DUBNA 2007, 4 ROKY PO SMRTI LANY CLARKSONOVÉ
Byla kolem toho taková cirkusová atmosféra.
Phil Spector nosíval k soudu paruky. Vodil s sebou obrovské bodyguardy.
Chování obhajoby bylo u tohoto případu často nehorázné. Jeden z obhájců,
totálně neetický šmejd, co dělal advokáta newyorské mafii,
mě překvapil na chodbě a na záchodě, kam mě sledoval. Řekl: „Nemůžu se dočkat,
až tě předvolám.
Jak ti to
nandám.“
Myslíš, že mi ještě nikdo nenakopal zadek? Podívejte se na můj obličej.
Postavil jsem kariéru na tom, že mě kopou do zadku.
Nejsem nejlepší svědek, ale vypovídám pravdu.
Možná jsem vypadal zastrašitelně – pokud je
to vůbec slovo. Rád bych si myslel, že ne.
Během procesu byla v sázce spravedlnost pro Lanu Clarksovou a její rodinu.
Soud měl ovšem taky jistý podtext.
Prokuratura v LA nevyhrála takto exponovaný případ čtyřicet let,
i když měla důkazy o tom, že se celebrity namočili do
nějaké nelegální aktivity. Během prvního roku,
co jsem dělal na prokuratuře, došlo k procesu s OJ Simpsonem.
Byl jsem mladý, zbrusu nový prokurátor.
Na tom soudu se dalo naučit ohromně moc.
Porotci nahlížejí na celebrity jinak. Nějak se s nimi ztotožňují.
Zaujímají k nim jistou míru sympatie. Na porotu je taky kladen veliký tlak.
Vědí, že je později budou kritizovat fanoušci,
pokud celebritu za něco odsoudí.
Chtěli jsme se soudit s Philem Spectorem jako člověkem. Fakt,
že šlo o hudebního producenta, co produkoval hudbu,
obecně považovanou za fantastickou a fenomenální,
co změnila směřování muziky, jak ji známe, rokenrolu, jak ho známe na tom nesešlo.
Záleželo na tom, co se onoho dne odehrálo
uvnitř jeho sídla. Moje strategie spočívala v tom odhalit
skutečného Phila Spectora. Tečka, konec.
Měli jsme skoro dvacet incidentů, které jsme chtěli použít.
Soudce nám dal prostor jen na pět,
což bylo v pohodě.
PISTOLE MI MÍŘILA NA SPÁNEK
VZAL REVOLVER A PRAŠTIL MĚ S NÍM ZE STRANY DO HLAVY
A ŘEKL, ŽE KDYŽ ZKUSÍM ODEJÍT, ZABIJE MĚ
ŘEKL, ŽE KDYŽ ODEJDU, USTŘELÍ MI PALICI
PŘIŠEL Z NIČEHO NIC
MYSLÍM, ŽE MĚL NA SOBĚ KOSTKOVANÉ SAKO, PAMATUJI SI, ŽE JSEM SI POMYSLELA,
ŽE VYPADÁ JAKO ELMER FUDD. PISTOLE BYLA VĚTŠÍ NEŽ ON
VYŠLI JSME PO SCHODECH K NĚMU DO LOŽNICE. NEMUSEL TO DĚLAT
MOHL SE CHOVAT ROMANTICKY. ALE VYNUTIL SI TO ZBRANÍ.
CHTĚL MĚ ZNÁSILNIT.
DÁVEJ SI VELKÝ POZOR, CO MI POVÍŠ.
HLASOVÁ ZPRÁVA OD PHILA SPECTORA OBĚTI
PROTOŽE NIC, CO MI ŘEKNEŠ…
NESTOJÍ ZA TVŮJ ŽIVOT.
SBOHEM, DOROTHY.
Ty ženy obnažovaly svoje duše. A opravdu jim děkuji,
že to dokázaly udělat, protože nebylo jednoduché postavit se
před všechny ty kamery a líčit zážitky, ze kterých se svíral žaludek.
Média řekla, že věc hodlají pokrýt od začátku do konce.
Věděli jsme, že případ OJ Simpsona byl katastrofální.
Lidé se začnou chovat jinak a z procesu se stane show.
Namísto představení důkazů jen prezentujete
vystoupení. Jedna z věcí,
kterou jsme zkusili, bylo svědkům a vysvětlit,
že tam přicházejí proto,
aby zkrátka vypověděli pravdu.
Všechno další jen rozptyluje.
Ignorujte to.
Bývám nervózní, když mluvím na veřejnosti. Rozložilo mě i přijít sem,
abych mluvil s vámi. Věděl jsem,
že pan Spector má neomezené prostředky. Měl drahé,
schopné a agresivní advokáty. Svědectví se řídí několika pravidly,
která dodržuji. Poslouchejte otázku,
odpovězte na otázku,
sklapněte. Šel jsem vypovídat.
A stejně jsem byl nervní.
Mark Lillienfeld, bůh mu žehnej, šel akorát svědčit.
Během přímého výslechu ho požádali, aby něco u Lany popsal.
A jemu to ujelo a řekl „její packa“ namísto „její ruka“.
Uvědomil jsem si, že jsem nazval ruku té ženy packou.
Částečně kvůli nervozitě, částečně protože jsem hlupák.
A všiml jsem si, jak se na mě kouká její matka
nevěřícně a s šokem. „Právě jste nazval ruku mojí zesnulé dcery
packou.“
Seděl jsem tam a zašklebil se. Jo, nešlo o jeho nejlepší okamžik.
Rychle se opravil. Marka to zdrtilo. To bylo upřímně poprvé,
co jsem mu musel rozmlouvat, aby neudělal nějakou pitomost.
Cítil se hrozně.
Je to milovník psů, celý život chová psy.
Mám přezdívku podle psa. Zdá se mi o psech.
Mám slabost pro psy. A matka Lany, na níž mi záleželo,
byla úplně zdrcená. Omluvil jsme se jí.
Pamatuji si, jak ke mně přišel. Byla jsem mu moc vděčná.
Líčil jsem jí, že je mi opravdu ctí, že jsem součástí vyšetřování vraždy,
kde je obětí taková skvělá osobnost. Že mě těší,
že jsem se dozvěděl o jejím životě a o tom, jak ovlivnila životy ostatních.
Samotný proces trval dlouho několik měsíců. Přišlo hodně svědků.
Obhajoba přizvala spoustu advokátů z celých Spojených států.
Utratili stovky tisíc dolarů.
Šlo o světoznámé odborníky. Byli důkazem toho,
že když někomu dost zaplatíte, poví vám, že je kačer Donald a obloha je hnědá.
KDYŽ SE DRŽÍTE OBJEKTIVNÍCH VĚDECKÝCH DŮKAZŮ,
FORENZNÍ PATOLOG
ŠLO O SEBEVRAŽDU.
Nejenže jsme někoho trestně stíhali. Bránili jsme pravdu.
Jediné, s čím mohla obhajoba přijít, když popisovala,
jak zbraň vystřelila v její puse, bylo tvrzení, že to udělala sama.
Věděli jsme, že obhajoba půjde po Laně.
Museli vykreslit jistou představu o člověku, který trpěl
hlubokými depresemi, byl v podstatě jednou nohou v hrobě.
Že zkrátka neměla,
pro co žít. Představili a přehráli video.
NEBUDU ŽÁDNÉMU OTROKYNÍ ANI DĚVKOU
Tehdejší žena Phila Spectora seděla vzadu za obhajobou a začala se nahlas hihňat
a vysmívat Laně.
VY STRÁŽNÍCI UMÍTE BÝT VYNALÉZAVÍ.
Nesmála se s Lanou, ale Laně. Obhajoba to udělala naschvál,
aby si z ní utahovala a naznačila, že byla druhořadým člověkem,
mizernou herečkou, která neměla,
pro co žít, ani žádné aspirace nebo
kariérní příležitosti.
Věděl jsem, že to Donnu a rodinu raní.
Když vaši dobrou kamarádku někdo zabije a následně pošpiní v procesu?
Člověk poslouchá, jak u soudu přicházejí s nejrůznějšími
tvrzeními na její účet? Je to bolestivé, protože víte, že to není pravda.
Frustrovalo mě to, protože jsem měl pocit,
že ji nedokážu ochránit a zachránit její pověst tak, jak si zasloužila.
ZÁŘÍ 2007, 5 MĚSÍCŮ OD ZAČÁTKU PROCESU
KALIFORNŠTÍ OBHÁJCI PHILA SPECTORA UŽ ZAKONČILI SVOU VÝPOVĚĎ
Potkáte dvanáct lidí, kteří se mezi sebou neznají.
Není snadné lidi přimět ani ke shodě na tom, jakou barvu má nebe.
Nikdy nepovažuji za samozřejmé, že máme něco v kapse. Ale věděl jsem,
že jsme představili správné důkazy. Věděl jsem, že máme pro proces dobrý plán.
Věděl jsem, že ženy, které přišly svědčit, i Adriano De Souza,
ti všichni udělali to, co měli. Říkal jsem si,
že by to nemělo být tak těžké. Porotci měli veškeré nástroje,
co potřebovali.
To bylo prvního dne.
Moje sebevědomí začalo být dost vratké už druhého dne a pak nastal třetí.
Zpočátku to mohlo zabrat několik dní, už jen protože porota musí
projít každý důkaz. Jenže potom?
Den pátý, den sedmý, den osmý, den devátý. Je ze mě troska a přemýšlím:
„Co jsem udělal špatně?
Jak to může trvat tak dlouho?“
Když předseda poroty nechal prve hlasovat, bylo to deprimující.
Tak moc jsme se neshodovali. Čtyři řekli vinen,
pět nevinen, čtyři byli nerozhodní.
Skoro jako by se během porad
odehrál druhý proces.
Někteří v porotě museli znovu představit porotcům argumenty,
protože to buď nepochopili nebo skutečně uvěřili dezinformacím,
co experti z obhajoby šířili. Asi platí,
že když se lež opakuje na deset různých způsobů, často se skoro stane faktem.
Byl to můj nejdelší, nejbolestivější zážitek.
Všichni jsme museli práci odvést na základě důkazů, co nám prezentovali.
Tehdy jsme si řekli: Ježíši. Já věděl, jak závažné to je. Já jsem upřímně popsal,
proč ho musím odsoudit. Nakonec to bylo tak sporné,
že jsme museli pryč. Dohadovali jsme se čtrnáct dní.
Už to trvalo příliš dlouho, tak jsem šel zmáčknout bzučák. A bylo.
POROTA NYNÍ NENÍ SCHOPNA DOJÍT VERDIKTU
A SOUDNÍ LÍČENÍ ZŮSTÁVÁ BEZ VÝSLEDKU.
POROTCE Č. 9
MYSLEL JSEM, ŽE TO BUDE RYCHLÁ, HOTOVÁ ZÁLEŽITOST,
TAM A HNED ZPÁTKY, ALE NE.
OBHAJOBU A NĚKTERÉ VĚCI, CO PŘEDLOŽILA, POVAŽUJI ZA URÁŽLIVÉ
MYSLÍM, ŽE JSEM ŘEKL DOST.
Jakmile udeřilo kladívko, sevřel se mi žaludek.
Myslel jsem si, že jsem zklamal. Všichni dělali to,
co měli, a já měl pocit, že já ne,
že já jsem to nedokázal dotáhnout.
Šlo o velký moment prohry v mé kariéře.
Šel jsem nahoru, začal jsem si balit kufřík na večer.
Chtěl jsem upřímně počkat, až se uklidí tisk.
Zůstala tam jedna osamocená reportérka s mikrofonem a kamerou, a
když jsem vycházel ven a šel k autu, zeptala se:
„Pane Džeksne, půjdete před soud s případem znovu?“
Zastavil jsem se, podíval se na
ni a odvětil: „Budu se soudit tolikrát,
dokud nedojdu spravedlnosti.“
A šel jsem dál.
Nehodlali jsme přestat kvůli nerozhodné porotě, to ani omylem.
Dali jsme hlavy dohromady,
znovu poskládali případ a asi o rok později jsme šli znovu k soudu.
V prvním procesu hlasovalo pro vinen deset ze dvanácti porotců.
Tak jsem došel k závěru, že jsme nic nepokazili.
Jen vybereme novou porotu, dáme se do případu podle plus mínus
stejného plánu i napodruhé. A to se
stalo
Nevěděla jsem, co od druhého soudu očekávat.
Nebyl to takový spektákl, ale oba procesy ve mě vyvolávaly
stejně emocí.
Porota se radila. Pamatuju si,
že jsem zrovna seděl na synově středoškolském
baseballovém zápasu. Když případ zveřejnili,
bylo mu jedenáct. Teď mu bylo šestnáct.
Rozezvonil se mi telefon: „Hej,
už došli verdiktu.“ A já tam jen seděl.
A zamyslel jsem se. Vždycky budu mít další soudy,
další verdikty. Ale ne vždycky budu mít příležitost
sledovat syna, jak hraje baseball. A tak jsem řekl: „Ne,
podívám se na to v televizi.“
Po jednom boku jsem měla syna, po druhém dceru.
Seděli jsme tam se zatajeným dechem.
VE VÝŠE ZMÍNĚNÉ VĚCI JAKOŽTO POROTA
SHLEDÁVÁME OBŽALOVANÉHO PHILIPA SPECTORA VINNÝM.
Z VRAŽDY DRUHÉHO STUPNĚ LANY CLARKSONOVÉ.
Když řekli vinen, najednou jsem mohla dýchat.
Nemohla jsem uvěřit, že konečně máme pravdivý verdikt.
RODINU TĚŠÍ, ŽE POROTA NEPŘISTOUPILA NA POKŘIVENÝ,
NESMYSLNÝ OBRAZ ŽIVOTA LANY CLARKSONOVÉ,
KTERÝ BYL SOUČÁSTÍ TOHOTO PROCESU.
SOUD UŽ NYNÍ TRVAL ŠEST LET
BEZ OHLEDU NA SLÁVU A BOHATSTVÍ A DOMNĚLOU PROSLULOST,
PŮJDETE PŘED SOUD A BUDETE HNÁNI K ZODPOVĚDNOSTI ZA VAŠE ČINU.
Šlo o první odsouzení celebrity za posledních čtyřicet let.
Samozřejmě to byla pro všechny zúčastněné hodně velká věc. Bylo fajn vědět,
že v Los Angeles můžete přijít s obžalobou majetné,
velmi mocné celebrity a dobrat se zadostiučinění,
kdy vyjde na světlo pravda.
Pan Spector dostal devatenáct let až doživotí.
To nepředstavuje onu rehabilitační část zákona, ale potrestání.
Seď v cele a přemýšlej o tom, cos provedl, po zbytek svého podělaného života,
až do dne, když zemřeš a vynesou tě v rakvi.
Dostal přesně to, co zasloužil.
Byl jsem pryč, než případ došel k soudu. Odcházel jsem s posttraumatickou poruchou.
Byl jsem na to velký stresař.
Deny odešel do výslužby poněkud mladý.
Myslím, že to byl Mark, kdo mi jednou řekl:
„Každý má svůj počet těl.“ A ten počet se u každého liší.
Ale v jistý okamžik už máte dost. A skončíte.
Tohle povolání je nádherné a úžasné, skvělé pro mou rodinu i ke mně.
Ale je to velmi, velmi vysilující zaměstnání.
Emočně nebezpečné.
Mám kamarády, kteří se zabili. Další,
kteří se upili k smrti a nenazývalo se to sebevraždou, i když to nebylo nic jiného.
Každý rok dochází u pořádkových složek k vyššímu počtu sebevražd,
než kolik policistů zemře při výkonu práce.
Abyste to dokázali dělat tak dlouho jako Mark, musíte věci po sobě nechat ztéct.
V roce 1994 jsem byl na oddělení vražd nováček. Dělal jsem tam jenom dva roky.
S parťákem jsme převzali případy vražd Mickey a Trudy Thompsnových.
Šlo o sledovaný případ.
Měl jsem rád auta. Mickey Thompson byl legenda.
UDÁLOST PROPAGOVALA I JEHO MANŽELKA TRUDY
PŘEPADENÍ A VRAŽDA THOMPSONA A JEHO ŽENY TRUDY
NA PŘÍJEZDOVCE K JEJICH DOMU V BRADBURY.
Nejdřív šli po ní.
Naplánovali to tak, aby tátu mučili. Což se stalo. Trudy Thompsnových.