ДЕПАРТАМЕНТ ШЕРИФА ОКРУГУ ЛОС-АНДЖЕЛЕС —
НАЙБІЛЬШИЙ ДЕПАРТАМЕНТ У КРАЇНІ,
ВІН ОБСЛУГОВУЄ НАЙБІЛЬШ НАСЕЛЕНИЙ ОКРУГ.
ТАМ РОЗСЛІДУЮТЬ НАЙЖОРСТКІШІ Й НАЙСКЛАДНІШІ ВБИВСТВА.
ОСЬ ЇХНІ ІСТОРІЇ.
16 БЕРЕЗНЯ 1988 РОКУ
Мені подзвонили з татового офісу.
Сказали: «У Бредбері щось сталося.
Але ми не знаємо що».
Я сів у машину й поїхав у Бредбері.
Мене зупинив коп.
Каже: «Ви хто? Ми нікого не пропускаємо».
Кажу: «Я Денні Томпсон, син Мікі Томпсона».
Бачу по очам копа, що той щось знає.
Думаю: «Бляха».
Я не міг повірити.
Це був мій тато. Його не вбити — він недоторканний.
Автогонщика Мікі Томпсона і його дружину вбито на під'їзді
в шикарному передмісті Лос-Анджелесу.
Пані і пану Томпсонам кілька разів вистрелили в тулуб.
Томпсона і його дружину Труді вбили із засідки
на під'їзді до будинку подружжя в Бредбері.
Поліція каже, це одне з найзагадковіших убивств знаменитостей.
Ми сподіваємося не бачити зло таких масштабів.
Мікі Томпсона всі любили. У нього не було ворогів, крім одного.
В департаменті шерифа Лос-Анджелесу найкращі з найкращих.
У Лос-Анджелесі розглядають найбільш резонансні справи.
ГОЛЛІВУД
Треба бути відданим роботі на 110 %.
Це вбивство. Тяжчого злочину не існує.
Усе зводиться до пристрасті й покликання.
Справедливість приходить через пошук правди.
УБИВСТВО: ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Що можна сказати про Лос-Анджелес? Він величезний.
Чи є тут громадський транспорт?
Ні! Їдь машиною.
В Лос-Анджелесі люблять авто.
Це величезна територія, де автолюбителі хизуються своїми машинами.
У 80-х у Лос-Анджелесі вуличні перегони були окремою культурою,
від дрег-рейсингу до мотокросу та бездоріжжя.
Я тоді цікавився машинами
і знав, що Мікі Томпсон був легендою.
МІКІ ТОМПСОН
Томпсон завжди був відомий як новатор,
автобудівельник зі своїм баченням і пілот, який мав перемогти.
Найшвидша людина на колесах. Мікі Томпсон.
Світові королі швидкості в дії. Мікі Томпсон.
Він брав участь у всіх видах автоперегонів.
Здається, у мого тата було понад 370 рекордів.
Але прославився він тим, що став
першим американцем, що проїхав швидше ніж 600 км/год.
Його максимальна швидкість — 654 км/год,
рекорд для прямої.
Мікі Томпсон був не просто переможцем
і не просто любителем машин.
Він був промоутером.
Він винайшов перегони на закритих стадіонах.
Ми влаштовуємо перегони короткого курсу.
МІКІ ТОМПСОН
На футбольних і бейсбольних полях,
під куполами, будь-де.
Томпсон перемагає!
Син Мікі, Денні, теж вирішив
присвятити своє майбутнє автоперегонам.
Я брав участь у перегонах мого тата.
Ми заповнювали стадіони. Це було неймовірно.
Син Томпсона брав участь,
його дружина Труді також рекламувала цей захід.
Я люблю бути з ним і робити те, що робить він.
Люблю швидкість.
Я ще довго їздитиму на гоночних машинах.
І виграю ще багато перегонів.
16 БЕРЕЗНЯ 1988 РОКУ 07:00
Мені подзвонили рано вранці.
Спитали, чи я знаю, хто такий Мікі Томпсон. Кажу, звісно.
Кажуть: «Його з дружиною застрелили перед їхнім будинком,
ви будете помічником».
У нас була королева лабораторії, Ліз Дівайн.
Вона геніальна, усі завжди хотіли мати її на місці злочину.
Люблю виїжджати. Я одягла комбінезон, узяла свій набір і поїхала.
Тоді я була старшою судмедексперткою
в департаменті шерифа округу Лос-Анджелес.
Ми зустрілися і поїхали в Бредбері Естейтс.
ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Бредбері Естейтс — це елітний район,
закрите котеджне селище.
Моя дочка Джуліана
брала уроки верхової їзди в Бредбері Естейтс.
Щоразу заїжджаючи туди, я показував документи,
показував дозвіл від власника конюшні, щоб мене впустили.
І я не міг зрозуміти,
як хтось міг проникнути туди і вбити Мікі Томпсона і його дружину.
Під'їжджаючи, я зрозуміла, що це дуже значна справа.
Я в житті не бачила стільки камер в одному місці.
Звісно, будинок був премилий.
Із дуже широким під'їздом.
Дружина Мікі, Труді, лежала внизу похилої дороги.
Її застрелили,
кров стікала в канаву.
ТІЛО ТРУДІ
А Мікі Томпсон лежав біля гаража, нагорі.
Йому стріляли в тулуб.
А також у голову.
Їй теж стріляли в голову.
Ми ходимо, розмовляємо з людьми,
опитуємо деяких свідків.
Ми чули серію пострілів.
Д-Р ДЖОНСОН СУСІД
Раптом 10–15 секунд тиші.
Тоді я чую, Мікі Томпсон кричить: «Не кривдьте мою дружину!»
Потім знову серія пострілів, і далі тиша.
Доктор Джонсон жив за домом Мікі й Труді.
Почувши постріли, він визирнув
і побачив велосипеди, що мчать Вудлін-лейн.
Д-р Джонсон бачив двох темношкірих людей на десятишвидкісних велосипедах.
Очевидно, це був шлях втечі.
Також д-р Джонсон повідомив, що Мікі Томпсон діяв за розпорядком.
Щоранку о шостій вони виїжджали з дому в Бредбері
і їхали до «Енджел-Стедіум», де у них був офіс.
Вони їздили на фургоні, кермувала зазвичай Труді.
Вона виїжджала задом.
Він відчиняв двері, сідав, і вони їхали на роботу.
Ми знаємо, що були двоє на велосипедах,
на нашу думку, стрільці, але яким був їхній мотив?
Можливо, пограбування.
Але коли детективи перевіряли фургон, яким кермувала Труді,
там було повно дорогих коштовностей,
а в гаманці Мікі було кілька тисяч доларів.
Їх навіть не торкнулися.
Очевидні речі прямо на сидінні, і їх не взяли?
Це не мало сенсу.
Сусід чув, що Мікі кликав Труді,
що на неї напали першою.
Під час пограбування жінку першою не вбивають.
Першим завжди вбивають чоловіка.
Він більший. Це абсолютно нелогічно.
Труді лежала на землі.
У неї були відламані нігті.
Здавалося, що вона їхала.
В неї стріляли крізь вікно.
Гадаю, вона тікала, а не билася.
А Мікі повернувся до неї.
Це…
розбило мені серце.
Це найжорстокіша річ.
Усі кажуть, що Мікі любив Труді.
Він був їй повністю відданий,
кохав її шалено.
Коли тато одружився з Труді, це було щось надзвичайне.
Вона була неймовірною, дуже веселою,
у них були чудові стосунки.
Вони були прекрасною командою.
Вони пасували одне одному так само, як акорд, коли він гарний.
Вони були дуже різними,
але це їх поєднало неймовірно.
Тітка Труді була дуже важливою особистістю в моєму житті.
Їй були притаманні витонченість, доброта й любов.
Вона дарувала людям відчуття, що їх цінують.
Все місце злочину було надворі,
але я намагалася бути спостережливою і шукати все недоречне.
Ми зайшли в його офіс, який знаходився біля гаража.
Краєм ока я помітила, що там хтось є,
і закричала.
Звісно, прибігли поліцейські. Рей також.
Це був манекен Мікі Томпсона у повний зріст у гоночному костюмі.
Мені було так соромно.
Ми всі розсміялися, але я…
Це була світла мить. Така потрібна світла мить.
Треба шукати світлі моменти. Я не знаю.
Доводиться сміятися, щоб не плакати. Просто так треба.
Тоді ти думаєш: «Гаразд, це моя робота. Я маю іти й працювати».
Я дивилася навкруги,
намагаючись оцінити, що я можу повідомити.
Я зробила фото під'їзної доріжки, на якій був бруд зі взуття.
На землі біля Мікі був електрошокер.
Також були гільзи.
Неподалік від гаражних дверей були невеликі апельсинові дерева.
Я огледілася і побачила апельсинові шкірки на землі.
Їх зірвали.
Вони були свіжі.
Пам'ятаю, я подумала: «Вони сиділи там
і їли апельсин, готуючись стратити людей».
Так я зрозуміла,
що вони точно знали, де сидіти й чекати.
Починаєш складати все разом.
Вони чекали перед гаражем.
Там був електрошокер.
Ним скористалися на Мікі? На ній? Цього ми не знали.
Але очевидно, вони хотіли контролювати ситуацію.
Десятишвидкісні велосипеди, зброя…
Убивства в такій послідовності, щоб завдати Мікі якнайбільшого болю.
Це заплановане вбивство.
Однозначно.
Головні підозрювані — двоє темношкірих чоловіків.
СЕМ ДЖОНС ЗАСТУПНИК ШЕРИФА
За описом, їм від 20 до 30 років.
Одна жінка їхала дорогою неподалік від Бредбері Естейтс.
Коли вона їхала, раптом з тієї під'їзної доріжки
виїхали двоє темношкірих на велосипедах.
Вони були неконтрольовані. Їхали надто швидко.
Вона їх роздивилася, адже ледь не збила, і, як добра громадянка, доповіла.
Вона повідомила в департамент шерифа,
і там її відправили до художника-криміналіста.
Усі офіцери в усіх навколишніх відділках у курсі,
ми зупиняємо транспорт на головних перехрестях.
Роздаємо малюнки підозрюваних.
Детективи відділу вбивств у Лос-Анджелесі сподіваються, що хтось
побачить репортаж про вбивство легендарного гонщика Мікі Томпсона
і його дружини Труді
і надасть інформацію про цих двох чоловіків.
РОЗШУКУЮТЬ ЗА ВБИВСТВО 1 000 000 $
Висвітлення в ЗМІ…
Як не сумно, це що дві хвилини пхали в горлянку.
У них із дружиною стріляли кілька разів…
Двоє втекли на десятишвидкісних велосипедах.
Досі немає відповіді на головне питання: «Чому?»
Це було на всіх станціях.
На всіх великих каналах. І на менших теж.
ЗМІ просто шаленіли.
Було дуже важко бачити це в новинах…
те, як з гелікоптерів
показують, де були їхні тіла.
Не було місця для особистого горя.
БРЕДБЕРІ
Один з моментів нашої роботи — треба вивчити жертву.
Коли вони зробили так, що на них спланували замах?
Це необхідно.
Нас направили в будинок неподалік від місця злочину,
де зібралася родина.
Усім було дуже боляче, вони були розбиті.
Ми йшли поговорити з ними.
Це чи не найгірше в нашій роботі.
Гадаю, усі були в заціпенінні.
Не розуміли: невже це насправді?
КОЛЛІН КЕМПБЕЛЛ СЕСТРА МІКІ
Вони вбили двох найкращих людей у світі.
На зібранні була сестра Мікі, Коллін,
вона любила Мікі й Труді більше життя.
Був Денні, він намагався надати максимум інформації,
але він був розбитий.
Йому боліло.
Я сказав слідчим: «У це селище було нелегко потрапити.
Мав бути план.
Це мало бути заздалегідь підготовано».
Коли ми опитували родину, у всіх було таке відчуття:
«Якщо це хтось і міг зробити, то Майк Ґудвін».
МАЙК ҐУДВІН
Мікі Томпсон і Майк Ґудвін займалися схожим бізнесом.
Мікі Томпсон створив перегони в стилі Бахи в закритому приміщенні.
Майк Ґудвін наслідував це
з мотокросом.
Обидва вирішили, що співпраця піде їм на руку.
Майк Ґудвін був неймовірно яскравим, неординарним,
неймовірно харизматичним, і він звик перемагати.
Він перемагав у всьому.
Мікі й Труді зосередилися на автомобільному боці справи,
а Ґудвін у той самий час почав просувати
мотогонки за схожих умов.
Об'єднати мотоцикли
та автомобілі на таких заходах —
це було логічно.
Мікі Томпсон мав ім'я.
Він ділився своїм іменем і репутацією, щоб стадіони були заповнені.
Мій тато уклав угоди з «Енджел-Стедіум»
на бездоріжжя та суперкрос.
Здавалося, Ґудвін буде гарним партнером.
Але Ґудвін після кількох заходів вліз у борги, не погасив їх
і зіпсував стосунки зі стадіонами тим,
що не платив і був Ґудвіном.
Ми вивчали минуле Майка Ґудвіна
і дізналися те,
що за будь-якої нагоди він робив підніжку.
Він був шахраєм.
Для Мікі
цілісність і турбота про кожного
були неймовірно важливі.
Мікі зрозумів:
«Ні, я не даватиму своє ім'я на подібне».
Мікі поклав край партнерству,
і це дало початок довгій судовій тяганині.
Усі ці судові процеси.
Мій тато вигравав, судді були до нього прихильні.
Ґудвін почав перекидати гроші, заявляти про банкрутство,
звертатися до однієї людини, до іншої.
Коли я востаннє бачив Мікі й Труді, задзвонив телефон.
Мікі ввімкнув гучний зв'язок.
Я впізнав голос Ґудвіна,
і той казав:
«Ти за все заплатиш.
Твоїм втратам не буде кінця».
Тон Ґудвіна був смертельно серйозним.
В одній з останніх розмов з татом
він попереджав, що Ґудвін злетів з котушок.
Очевидно, тепер потребувалося допитати Майка Ґудвіна.
Ми поїхали до їхніх адвокатських контор.
Зайшовши, побачили, як Майк Ґудвін стоїть за своїм адвокатом.
Його адвокат каже: «Він з вами не говоритиме».
І він стоїть там…
Боже, він мавпує…
Підіймає руки.
Він вказує на адвоката. Думаю, боже, мене зараз знудить.
Майкл Ґудвін сказав адвокату,
що був у спортзалі о шостій ранку,
розмовляв з людьми. Багато хто міг підтвердити, що він там був.
Майк Ґудвін був на біговій доріжці в окрузі Оріндж,
коли цих людей убили в долині Сан-Ґабріель.
Ніщо не пов'язувало Майка Ґудвіна з місцем злочину.
Немає прямих доказів, немає димлячої зброї,
ніхто так і не встановив, ким були стрільці.
Через деякий час Майкл Ґудвін і його дружина
просто зникли.
Коли зв'язалися з детективом Майкла Ґудвіна, той сказав:
«Ми знаємо лише те, що вони купили човен і покинули країну».
Його не можна було допитати, дослідити.
У кожного слідчого забійного відділу в історії людства
є справа чи дві,
де не змогли дотиснути за останньою зачіпкою.
Це ті справи, що змушують думати:
«Боже, мене це гризе».
Мікі цього не заслужив. Труді не заслужила.
І цей вилупок Майк Ґудвін утік.
Так, я думаю, детективам було болісно.
Вони дуже засмучувалися, що не змогли розкрити цю справу.
Усі хотіли, щоб її розкрили.
Їх не завжди розкривають.
Відділ завислих справ у департаменті шерифа округу ЛА
на той час складався
з шістьох чи сімох зрілих, близьких до пенсії детективів.
Чудовий детектив Джон Ярборо
сказав: «У мене дуже велика зависла справа
про вбивство Мікі й Труді Томпсон.
Я хочу, щоб ти знав про нюанси цієї справи,
бо там багато всього, а я старий, я скоро вийду на пенсію.
Ти молодий, тобі буде легко. Там для тебе нічого складного, хлопче».
Він вийшов на пенсію в 1994 році,
і ми з новим напарником
вирішили взяти цю справу під своє крило.
Я в житті не чув про Мікі Томпсона
до цієї справи.
Це резонансна справа, а у мене початок кар'єри в забійному відділі.
Я пробув копом лише два роки.
Іду по пораду до Рея. Дуже його поважаю.
Він дає чудову пораду:
«Слона можна з'їсти лише в один спосіб: шматок за шматком».
Марк Лілліенфелд. Він мене завжди вражав.
Якщо мене вб'ють, хочу, щоб справу розслідував він.
У нього є навички, наполегливість, розум, почуття гумору,
і він не прогинається під ієрархією.
Інколи добре сумніватися в авторитеті.
Ти маєш мислити глобально, бути відкритим до інших ідей,
не відкидати інших версій, які можуть виникнути.
Чи хтось на когось розлютився з іншої причини, окрім
цієї суперечки через бізнес між Майклом Ґудвіном і Мікі Томпсоном?
Треба бути відкритим.
Перш за все я зустрівся з Коллін Кемпбелл,
молодшою сестрою Мікі Томпсона.
Коллін Кемпбелл — сила природи.
Вона надзвичайна жінка.
Усі, у кого вбивали близьких, мене зрозуміють.
У тобі так багато гніву, і ти не можеш його позбутися,
щоночі переживаєш це у своїх кошмарах.
Уперше я зустрів Коллін у неї вдома.
Вона мені одразу сподобалася.
У нас відбувся зв'язок.
Пробувши у неї вдома хвилини чотири,
я пішов у туалет.
Ідучи коридором,
я побачив на стіні фотографію юнака.
То був Скотт, її син.
У 1982 році Коллін перенесла
найстрашнішу трагедію для батьків — втрату дитини.
Скотт повівся не з тими людьми.
Його вбили, а тіло викинули з літака.
Вона сама це розслідувала.
Вона склала всю інформацію докупи.
Зібрала все невідоме й висвітлила.
І вона сильно допомогла домогтися судового переслідування.
Вона була невблаганною, ніколи не здавалася,
увесь час цим займалася,
так, як ви собі й уявити не можете.
Зрештою Леррі Ковелла засудили за вбивство сина Коллін.
Вона мені неодноразово казала:
«Вам треба виключити Леррі Ковелла».
Виявляється, що під час суду над Леррі Ковеллом
і його партнером у вбивстві Скотта Кемпбелла
Мікі Томпсон давав свідчення.
Леррі Ковелл глибоко загруз у світі наркотиків,
бо був дилером, але він і в автоперегонах був відомим.
Мікі свідчив як свідок-експерт
щодо автозапчастин, знайдених у майстерні Леррі Ковелла.
Суд закінчився за вісім чи десять місяців
до смерті Мікі й Труді Томпсон.
Незвично, щоб убивство так зачепило родину.
Ми шукали зв'язок.
Переглянули всі звіти про вбивство Скотта Кемпбелла.
Говорили з першим детективом.
Ми підійшли серйозно.
Жоден доказ не вказував на зв'язок
між убивствами Мікі й Труді Томпсон
і вбивством небожа Мікі, Скотта Кемпбелла.
Єдине — була знищена дуже гарна, велика, тепла, любляча сім'я.
Ми з напарником повернулися до початку.
Ми висували версії, ідеї.
Усі версії були спростовані. Окрім однієї:
що хтось заплатив за це вбивство,
і цим кимось був Майкл Френк Ґудвін.
Коли вбили Мікі й Труді Томпсон,
якби Майк Ґудвін не був причетний, він би жив звичайним життям,
займався своїми справами, нічого не змінюючи.
Але що зробив Майк Ґудвін коли вбили Мікі?
Майкл Ґудвін і його дружина вирішили продати свій будинок,
забрати всі активи, які мають,
і перевести їх у карибський банк.
Через 88 днів після вбивства він тікає з країни на човні,
добутому незаконним шляхом.
У 1993 році Майка Ґудвіна звинуватили в шахрайстві,
коли він повернувся до США.
Його визнали винним і посадили до федеральної в'язниці.
Він отримав два з половиною року.
Майк Ґудвін не хотів говорити.
Він не говорив з копами, та його дзвінки прослуховували.
У той час
усіх, кого опитали перші детективи в цій справі,
ми з напарником опитали ще раз.
Д-р Ленс Джонсон, який чув звуки нападу,
сказав: «Подруга моєї дочки, Елісон Тріарсі,
жила напроти дому Мікі Томпсона. Вона все бачила».
Сказав, він не знає, чи поліція говорила з Елісон Тріарсі.
Як ми зрозуміли зі звітів, не говорила.
Це не недогляд.
Після вбивств 15-річну Елісон Тріарсі
сховали її батьки
через отриману психологічну травму.
Я їх розумію. Якби я мав дітей…
Якби мій пес був свідком такого, я б сховав пса.
Я б не дав собаці говорити з копами.
Тепер Елісон Тріарсі — доросла жінка,
ми змогли її знайти.
Елісон сказала нам з напарником, що збиралася в школу,
коли почула пронизливий крик.
Підбігла до вікна вітальні й подивилася на маєток Томпсонів.
Елісон побачила,
як Труді Томпсон повзе по під'їзній доріжці на колінах.
Мікі Томпсон стояв на колінах з піднятими руками,
благаючи: «Прошу, не вбивайте мою дружину».
Він просив не за себе, а за неї.
Труді доповзла до кінця доріжки, і підозрюваний всадив їй у голову кулю.
Елісон бачила, як той самий підозрюваний піднявся схилом і застрелив Мікі.
Еллісон одразу змогла описати,
що це були два афроамериканці на десятишвидкісних велосипедах.
Вони хотіли, щоб Мікі дивився, як вона страждає,
даючи йому зрозуміти,
що останнє, що він побачить на цій землі, —
це страту кохання його життя.
Він її дуже цінував.
Такою він був людиною.
Те, що він наражався на небезпеку, намагаючись її захистити, —
це не дивина.
Мого тата планували катувати.
Це зрозуміло.
Так і вчинили.
Версія Елісон щодо тих подій
ще більше ввігнала цвях у труну того,
яку картину ми намалювали.
Вона єдина очевидиця,
яка змогла описати розстріл обох жертв.
Її свідчення критичні.
Одна річ — чути. І зовсім інша — власне бачити.
Була лише одна причина вбити цих людей таким чином,
і це була чиста помста.
Та потребувалося більше доказів,
щоб пов'язати Майка Ґудвіна із цими вбивствами.
ОСІНЬ 1996 УМОВНО-ДОСТРОКОВЕ
Майка Ґудвіна достроково випустили.
Він рушив в округ Оріндж, в Аеропорт Джона Вейна.
Я влаштував так, щоб його багаж «трохи загубився» після приземлення.
Тож я вдав, що теж пасажир того рейсу,
і ми роздратовано чекали на багаж.
Він не здогадався.
У мене був диктофон, я хотів записати його голос,
бо знав, що згодом
я спробую прослуховувати його телефони,
тож хотів знати, як він говорить.
Це була моя основна мета.
А познайомитися з ним — другорядна.
Як і зі знанням своїх жертв убивства,
якщо ти знаєш про підозрюваного і його слабкі сторони,
ти можеш це використовувати.
Під час 40-хвилинної зустрічі в аеропорту
Майк Ґудвін не замовкав, і він ніс повну маячню.
Казав, що він наймолодший скаут-орел в історії. Брехня.
Казав, що спав з усіма офіціантками клубу Playboy. Брехня.
Казав, що він чемпіон Пенсаколи із «Золотих рукавиць». Брехня.
Суцільна маячня, непослідовна брехня,
не варта й дірки від бублика, але вона показує поведінку.
Він не вміє говорити правду. Усе його життя — брехня.
БРЕДБЕРІ
Спочатку було тихо. Нічого не відбувалося.
Мені подобається Лілліенфелд, та він нічого мені не казав.
Але він і не міг. Це не…
Його робота полягає не в тому, щоб базікати. Він має розслідувати.
Через стільки років після вбивства Мікі й Труді Томпсон
треба підійти по-іншому.
Забійний відділ департаменту шерифа не користувався засобами ЗМІ,
але я раніше звертався до ТВ-шоу America's Most Wanted
з іншою, непов'язаною справою, і звідти отримав непогані зачіпки.
Я намагався впізнати двох стрільців. Вони нас досі цікавили.
Нам надійшла пара сотень дзвінків,
деякі були божевільні,
про прибульців, або що це зробив Джон Вейн абощо,
але були також і цінні.
Чим Марк такий чудовий —
він відшукає дрібниці
і знайде спосіб дістати інформацію.
Знайшлася дівчина, з якою погано обійшлися.
Нам подзвонили на гарячу лінію.
У цієї жінки були короткі романтичні стосунки з Ґудвіном.
Вона повідомила по телефону, що вони з Майком
дивилися кримінальне шоу про вбивства Томпсонів,
і Майк їй зізнався,
що це він організував ці вбивства.
Він хвалився, що його ніколи не спіймають,
бо він розумний.
Вона стала гарним свідком,
і це була частина головоломки,
що жінки в житті Майка Ґудвіна одержували зізнання,
і бог знає, скільки ще жінок зберігають цю таємницю.
Марк мені каже: «Я хочу, щоб ти це дослідив.
Хочу, щоб ти поїхав у Вірджинію постежити за колишньою дружиною Ґудвіна».
Майк Ґудвін був одружений під час вбивства Мікі й Труді Томпсон,
але на той час вони з дружиною розлучилися.
Майка Ґудвіна звільнили з федеральної в'язниці
майже тоді коли його колишня дружина Діана Ґудвін
поїхала жити до батьків у Вірджинія-Біч, штат Вірджинія.
Ми отримали дозвіл від штату Вірджинія на прослуховування
домашнього телефона Діани Ґудвін
і її робочого телефона.
Під час агентурних операцій
ми іноді заохочуємо людей говорити про злочин.
Один зі способів, досить розповсюджений, — відверто подзвонити людині.
«Я детектив Марк Лілліенфелд, забійний відділ департаменту шерифа.
Хочу поговорити про вашого колишнього чоловіка».
Байдуже, поговорить вона чи скаже йти на хрін,
як вона і зробила, але її думки запущено.
Коли їй почав дзвонити Марк Лілліенфелд,
ми моніторили її купою засобів спостереження,
дивилися, що вона зробить, бо це надасть більше доказів.
В одному з дзвінків, який ми прослуховували,
вона практично зізналася, що Майк їй казав,
що він винний у вбивствах Томпсонів.
У нас двоє людей у різних штатах
у різні часи роблять заяву,
що Майкл Ґудвін визнав свою відповідальність за вбивства
Мікі і Труді Томпсон.
Як на мене, тут світить термін.
Усе в цій справі було непрямим
з точки зору зв'язку Майка Ґудвіна з убивствами.
Це змінилося з появою нових свідків.
Завдяки шоу America's Most Wanted нам подзвонив чоловік,
бухгалтер, і він сказав:
«У мене є клієнт, який бачив дещо підозріле
за пару днів до вбивства.
Він кілька разів дзвонив у поліцію,
але його відшивали».
Цього пана звали Рон Стівенс.
Він сказав: «Я не знав Мікі Томпсона.
Не зустрічав.
Але я жив за три квартали від місця його вбивства».
Рон каже: «Якось я приїхав додому рано,
дружина виходить з дому привітати мене.
Каже: "Добре, що ти вдома.
На вулиці припаркована підозріла машина.
У ній двоє з біноклями, і я думаю, що щось не так.
На вулиці є початкова школа. Може, вони педофіли чи викрадачі"».
Рон Стівенс іде вулицею
до припаркованої машини й бачить бік водія.
Водій білий. Пасажир темношкірий.
Коли Рон Стівенс наближається, водій зривається.
Він стартує, залишаючи своє місце.
Рон думає: «Боже, це дивно».
Він дзвонив у департамент шерифа.
На жаль, туди не відправили патрульних.
Тож це наша провина. Ми завинили.
Це було десь за чотири дні до вбивства Мікі й Труді Томпсон.
Описуючи водія, він один в один описує Майкла Ґудвіна.
Міг це бути Майк Ґудвін?
Чи міг він бути там, оглядати місцевість,
щоб запустити в дію план убивства?
Тепер треба було влаштувати упізнавання підозрюваних,
щоб побачити, чи свідок впізнає Ґудвіна.
Проблематично. Як це влаштувати?
Якби людина була під вартою, можна було б.
І ми вирішили: «Арештуймо його за ордером Реймі».
«Реймі» — це термін, який ми використовуємо в Каліфорнії для ордеру,
коли ми надаємо ордер на арешт судді.
Він підписує. Без прокурора.
Я видав ордер на арешт Майка Ґудвіна. Пішов ти, Майку Ґудвіне.
Пане Ґудвіне, ви тут, бо відмовилися добровільно піти на впізнання.
Чи не легше було
просто погодитися, а не проходити все це?
Ні. Ми мусимо протистояти державним порушенням коли можемо.
Дозвольте спитати, якби я скоїв ідеальний злочин,
чи був би я таким дурним, щоб їхати на місце злочину?
Це неймовірно.
Я влаштував лінію із чоловіків, покликав Рона Стівенса
і його дружину.
Вони обоє дивилися.
Обоє впізнали Майкла Френка Ґудвіна
як того, хто сидів у машині з афроамериканцем
за три квартали від дому Томпсонів за чотири дні до вбивства.
Упізнання його на місці злочину чи поруч —
це відкриття, це вагомо.
Тепер він попався, ми висунемо звинувачення в убивстві.
Це був фарс і постановка,
і ставлення до мене у в'язниці це показало.
-Що це? -Біблія.
Дякую.
12 ГРУДНЯ 2001 ЧЕРЕЗ 13 РОКІВ ПІСЛЯ ВБИВСТВ ТОМПСОНІВ
Я дивлюся в небо й говорю до Мікі.
Кажу: «У тебе в житті були перегони на витривалість.
Тож послухай.
Ми щойно завершили перегони на витривалість у 13 років і 9 місяців.
Вони були важкі, але я робила так, як ти мене вчив.
Ніколи не здавалася».
Пам'ятаю, як його заарештували.
Це вселяло надію.
Але це був не кінець.
Ґудвін назвав справу проти нього «вбивством персонажа».
Знаючи, яким слизьким покидьком був Ґудвін…
Чи викрутиться він і цього разу?
Майк Ґудвін палко зненавидів мене після того, як я його заарештував.
Тоді почалися всілякі погрози.
На нього працювали люди, і це стало нескінченним процесом.
Марк Лілліенфелд почав отримувати досить вагомі погрози.
Йому погрожували вбивством. Але Марк був такої думки:
«Я маю працювати. Мене це не стримає».
Марк із тих хлопців, що навчилися не зважати на удари ззовні,
а я був дурним ірландським боксером,
який відповідав на кожен клятий удар,
щоб показати, що я крутий.
Щоб діяти як Марк, треба бути як Марк,
щоб від тебе усе відскакувало.
Побачивши, на що готові ці люди, я збентежений. Вони підробляють докази.
Прокуратура не хотіла вплутуватися в це, якщо справа не стопроцентна.
Якщо не все влаштовано, вони не хотіли ризикувати,
особливо в такій публічній справі.
Я зустрівся з Роном Баверсом, заступником окружного прокурора.
Він вже вийшов на пенсію, але його взяли у відділ підтримки судових процесів.
Тож двоє прокурорів, Алан Джексон і Пет Діксон,
залучили Рона допомогти підготувати всі докази для суду
і все організувати. Справа була надзвичайна.
Кажу: «Я з радістю подивлюся,
але мені знадобляться матеріали справи».
Марк каже: «Добре, ми про це подбаємо».
Наступного дня я приходжу на роботу і ледве заходжу в офіс.
Він весь забитий коробками.
У моєму жовтому записнику Марк написав:
«Роне, це коробки, які ви просили.
Тепер зберіть справу, і швидко».
Рон Боверс був налаштований зібрати справу
і створити презентацію, яку представлять у суді.
Рон у цьому був майстром.
Я склав презентацію, показав її окружному прокурору,
і він сказав: «Добре, ми подамо це».
Це був початок підготовки до суду над Майклом Ґудвіном.
6 ЛИСТОПАДА 2006 18 РОКІВ ПІСЛЯ ВБИВСТВ ТОМПСОНІВ
З першого дня, буквально з першого дня…
АЛАН ДЖЕКСОН ВСТУПНЕ СЛОВО
…Майкл Ґудвін мав злі наміри.
Мені невідомі інші справи в історії Каліфорнії,
де стрільців так і не впізнали.
Немає іншого висновку, крім того,
що Майк Ґудвін найняв цих людей.
Ми постійно поверталися до думки,
що я не маю доводити, що це зробив Майк Ґудвін,
оскільки можу довести,
що інші сім мільярдів людей цього не робили.
Інші не бажали смерті Томпсону.
У цьому випадку мотив став дуже важливим.
Майк Ґудвін був убивчим, злим, обіцяв усім небайдужим:
«Мікі Томпсон скоріше помре, ніж побачить хоч гріш від мене».
Убивць Мікі й Труді Томпсон так і не впізнали.
АДВОКАТ ЗАХИСТУ МАЙКА ҐУДВІНА
Не називали, не ловили, не арештовували.
Доводи захисту зводились до наступного:
Майк Ґудвін був у спортзалі, коли вбили цих двох людей.
Він не причетний. Тут дуже багато питань без відповідей.
Було багато свідків, яких ми викликали
свідчити про погрози між Мікі й Ґудвіном перед злочином.
Я свідчив, що чув погрози, і впізнав голос Ґудвіна.
Він виглядав самовдоволеним, ніби впевненим, що його не засудять.
Але він уникав моїх очей.
Цим він ніби визнавав, що знав, якого болю він завдав.
ВЕРХОВНИЙ СУД ЛОС-АНДЖЕЛЕСУ
Наш заключний аргумент, дуже зворушлива, на мою думку, річ,
сумна, але важлива,
полягала в тому, як Мікі зробив останні вдихи.
Останнє, що Мікі Томпсон бачив на цій планеті, —
це страту його дружини.
Чому це так важливо?
Бо жодна інша людина на лиці землі
не бажала Мікі Томпсону так страждати.
Така людина була одна.
І це був Майк Ґудвін.
Коли Алан Джексон вийшов із заключним аргументом, я був вражений.
Думаю: «Так!»
Мене він переконав.
Чи переконав він ті 12 осіб?
4 СІЧНЯ 2007 РОКУ 2 МІСЯЦІ ПІСЛЯ ПОЧАТКУ СУДУ
Присяжні радилися шість днів, і це очікування було жорстоким.
Ти в підвішеному стані,
не знаєш, як ті присяжні сприйняли твою презентацію.
Коли присяжні сказали, що мають вердикт,
це був дуже хвилюючий момент. Я подумав: «Усе, понеслося».
Ми, присяжні у вищезгаданій справі,
визнаємо підсудного Майкла Ґудвіна винним.
Коли це оголосили, Коллін стиснула мою руку.
Немов кажучи…
«Правосуддя є».
Майка Ґудвіна засудили за всіма пунктами,
два вбивства й особливі обставини,
і його засудили до двох довічних термінів без умовно-дострокового звільнення.
Я встав, обернувся і побачив, що Коллін ридає
від радості й полегшення.
Це для Мікі.
Він виграв перегони.
Чудове відчуття.
Це не поверне мого тата, але принаймні правосуддя є.
Почувши вирок, я пам'ятаю, як сказав уголос: «Нарешті».
Я віддав цій справі частину себе.
Це величезне особисте задоволення —
знати, що сім'я Мікі Томпсона й Труді Томпсон,
те, за що вони боролися, чому присвятили життя…
За кожну частинку себе, яку я віддав справі,
я отримав від них набагато більше.
Я пообіцяв Коллін, Гері Кемпбеллу й сім'ї Томпсонів,
що я працюватиму так старанно, як і решта, і робитиму все можливе.
Я навмисно не вживаю цього жахливого слова,
як кажуть люди, полегшення.
Коли втрачаєш близьких через жахливий акт насильства,
немає ніякого полегшення.
Пам'ятаю, коли був винесений вирок, це був фінал,
і для мене, і для сім'ї,
але глибоко в мозку сиділа думка:
«Справу не розкрито. Два вбивці на волі».
РОЗШУКУЮТЬ ЗА ВБИВСТВО
Ми знайшли одного з трьох, але ці люди досі розшукуються.
За все розслідування у нас не з'явилося зачіпок щодо того,
хто насправді стріляв.
Це все ще відкрита справа.
Чудово знати, що вирок винесено.
Але їхнє вбивство…
це частина мого життя.
Тітка Труді досі в моїй свідомості.
Мікі вирішив, що настав час здійснити свою мрію
і встановити світовий рекорд швидкості.
Єдине, чого мій тато так і не досяг, —
це світовий рекорд швидкості.
Він його встановив, але без офіційної фіксації.
Коли він мені в 1987 році подзвонив і сказав: «Я хочу, щоб їхав ти» —
це для мене було важливіше за все інше.
Ми почали обговорювати, як це реалізувати.
А тоді мого тата вбили.
Я це залишив і сидів собі 22 роки.
А потім подумав: «Знаєте, я не хочу в 80 років сидіти на дивані,
думаючи, чи могла ця машина розігнатися понад 700 км/год».
Ми заради цього пожертвували всім.
Віддали усе в житті, щоб це зробити.
12 СЕРПНЯ 2018 РОКУ
І це сталося.
Так тримати!
Машина розігналася до 738 км/год.
Я знімаю шолом.
Стою в машині й дивлюся в небо.
Я виконав його місію…
і завершив свою.
Мабуть, це був один з найважливіших…
моментів.
ДАЛІ В СЕРІАЛІ
Якщо у детектива забійного відділу і є ворог, то це час.
Час — ваш ворог.
Терезу Брудро знайшли голою мертвою на пляжі.
Відповідей не було 33 роки.
Як звали вашу дружину?
Террі. Т-Е-Р-Р-І.
Ви були офіційно одружені?
-Так. -Ясно.
Усі думали на мене.
Що мені це зійшло з рук.
Справу про вбивство не закривають, поки не притягнуть відповідального.
Хтось мав щось знати.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда