ŠERIFOV URED U LOS ANGELESU NAJVEĆI JE ŠERIFOV URED U ZEMLJI
I NALAZI SE U NAJMNOGOLJUDNIJEM OKRUGU SAD-A.
NJEGOVI PRIPADNICI ISTRAŽUJU NAJTEŽE SLUČAJEVE UBOJSTAVA.
OVO SU NJIHOVE PRIČE.
20. KOLOVOZA 2001. 18 H
Dvadesetog kolovoza nazvao me Bruce
i rekao mi da je njegova supruga Jana tog jutra nestala.
Pitao me znam li gdje je.
Jana i ja bile smo jako bliske, gotovo poput sestara.
Rekla sam mu: „Nisam je vidjela.
Nemam pojma gdje bi mogla biti.”
Pitala sam Brucea mogu li kako pomoći.
Počeo je jecati i rekao:
„Možeš mi reći gdje mi je žena.”
Šerifov ured u Los Angelesu najbolji je od najboljih.
Najpoznatiji slučajevi vode se upravo u Los Angelesu.
Moraš dati 110 % od sebe.
Riječ o ubojstvu. Nema težeg zločina.
Sve se svodi na strast i osjećaj dužnosti.
Pravda dolazi tek kad saznaš istinu.
ISTRAGE UMORSTAVA: LOS ANGELES
Dana 20. kolovoza 2001. Bruce Koklich nazvao je šerifovu postaju u Lakewoodu
kako bi prijavio nestanak svoje supruge Jane.
Rekao je: „Imamo agenciju za nekretnine na sjeveru Long Beacha
i Jana je trebala doći na posao, ali ne znam gdje je.”
Bruce i Jana posjedovali su agenciju za nekretnine u četvrti Bixby Knolls.
Agencija u Long Beachu bila je nedaleko od luke
i blizu njihove kuće u Lakewoodu.
AGENCIJA - KUĆA
Sljedećeg dana, u utorak 21. kolovoza, Bruce je rekao da Jana nije kod kuće.
Nije se vratila.
Svi su se počeli pitati gdje je i što joj se dogodilo.
Sjedili smo i kršili ruke
pokušavajući dokučiti što se moglo dogoditi.
Bruce je bio u rasulu. Sjedio je na kauču i jecao poput djeteta.
Ispričao nam je sve što je znao.
Da je auto nestao
i da je pokušavao dosjetiti što bi sve mogao učiniti.
Namjeravao je angažirati helikoptere i tragače.
Kada je riječ o nestalim osobama,
99,9 % ljudi vrati se unutar 24 sata.
Organi reda počnu produbljivati istragu
nakon prva 24 sata,
kad postane vjerojatnije
da se osobi nešto dogodilo i da nije jednostavno pobjegla.
Možda je žrtva zločina.
Možda su joj ukrali auto. Možda je doživjela nesreću.
Provjerili smo bolnice i izvješća o prometnim nesrećama
kako bismo isključili to.
Dobila sam zadatak otići u kuću Koklichevih.
Odlučila sam povesti nekoliko detektiva
jer je bila potrebna temeljita istraga.
Jedna od istražiteljica bila je Karen Shonka.
Kad sam kao dijete razmišljala o tome što želim postati,
shvatila sam da želim biti policajka
kako bih mogla juriti autom uokolo.
Godine 1986. počela sam raditi u šerifovu uredu.
Biti žena u policiji sredinom '80-ih nije bilo jednostavno.
Katkad sam osjećala da se moram dokazati.
Radila sam mnogo više
nego što bi muškarac na mom mjestu radio.
Htjela sam temeljito voditi istrage
i vrhunski odrađivati svoj posao.
Karen je radila kao konj.
Bog je blagoslovio.
Nitko je nije mogao spriječiti da ostvari svoje snove.
Bruce i Jana imali su kuću u Lakewoodu, sjeverno od Long Beacha.
Bila je kraj terena za golf.
Predivna kuća.
Kad smo došli onamo, razgovarali smo s Bruceom.
Bruce mi je rekao da je u ponedjeljak ujutro
oko 6 h poljubio Janu i otišao na posao.
Bili su partneri u agenciji za nekretnine.
Jana bi obično došla na posao u 9 ili 9.30.
Bruce je rekao: „Između 10.00 i 10.30
raspitao sam se kod drugih agenata za nekretnine
gdje mi je žena, a oni su rekli: 'Još je nema.'”
Chris Botosan bio je Bruceov i Janin poslovni partner.
On i Bruce otišli su do kuće Koklichevih kako bi provjerili je li Jana ondje.
Auto joj je nestao. Nema torbice. Nema mobitela.
Čak je i alarm u kući bio uključen.
Bio je sumnjičav. „Kamo je mogla otići?”
Kad nestane odrasla osoba, moraš sagledati sve mogućnosti.
Možda je pobjegla.
Možda je imala izvanbračnu aferu.
Moraš istražiti sve to.
Kakvog je mentalnog zdravlja? Uzima li lijekove?
Takve nam stvari mogu reći kako razmišlja.
U tom slučaju nešto nije štimalo, nešto je bilo sumnjivo.
Bruce mi je rekao da je u petak navečer
Jana bila na koncertu s prijateljicom Nini
i da se vratila kući nakon ponoći.
Bruce je rekao da su se on i Jana planirali opustiti tijekom vikenda,
samo njih dvoje.
U ponedjeljak je Bruce rekao da mu je žena nestala.
Nitko nije mogao utvrditi što joj se dogodilo.
To je posve neuobičajeno za nju.
JANINA MAJKA
Kao da je u zemlju propala.
Bruce je pristao da pretražimo kuću
u potrazi za bilo kakvim tragovima.
Pretražili smo kante za smeće. Pregledali smo sve u toj kući
pokušavajući shvatiti što se dogodilo Jani.
Sjećam se da smo preslušali telefonsku sekretaricu.
Zapisivala sam podatke o pozivateljima.
Bruce je rekao da se nisu javljali na telefon tijekom vikenda
jer je Jana bila uznemirena zbog nepoznatog muškog glasa
koji im je ostavljao poruke.
Bruce ih je pitao: „Hoćete li poslušati poruku?
Zvuči kao da netko prijeti.”
Poruka je bila za Janu.
Muški glas je rekao:
„Poznaješ me. Moraš me nazvati.”
Bruce je rekao da je poruka uznemirila njega i Janu,
posebice zbog toga što nisu prepoznali glas.
Pustili smo poruku većini naših poznanika
i nitko nije znao tko je to.
Pitali smo: „Želi li joj tko nauditi? Ima li neprijatelje?”
Bruce je rekao:
„Netko je možda oteo Janu zbog njezina oca.”
Jana se prezivala Carpenter-Koklich.
Otac joj je bio senator, vrlo ugledan kalifornijski političar.
Janin otac, senator Carpenter,
bio je vrlo popularan u zajednici.
No tijekom političke karijere upleo se u kriminalne aktivnosti.
Bio je na sudu. Čak je završio u zatvoru.
Pušten je dvije godine prije Janina nestanka.
Mediji su smatrali
da je to povezano s njezinim nestankom.
Je li možda riječ o osveti
za ono što je učinio tijekom svoje političke karijere?
Nepoznati muški glas koji je ostavljao poruke
mogao bi biti mogući otmičar.
Bruce nam je rekao da iznajmljuju nekretnine
na području L. A.-a kojim upravljaju bande
I da je Jana možda ondje oteta.
Jana je katkad ubirala najamninu.
Imala je pištolj.
Bojala se
da će je netko pokušati opljačkati dok ubire najamninu.
To je odvelo istragu u posve novom smjeru.
Ako oklijevate upotrijebiti pištolj,
često se događa da vam ga netko oduzme i upotrijebi ga.
Nema je već jedan dan, što je neobično.
JANIN SUPRUG
Ona je vrlo profesionalna i ažurna žena, koju jako volim,
i nadam se da će se što prije vratiti.
Bruce je bio vrlo susretljiv.
Htio nam je dati potrebne informacije.
Bruce je rekao da su u braku 11 godina
i da jako vole jedno drugo.
Bruce i Jana imali su slične životne ciljeve
i pokrenuli su agenciju za nekretnine
koja je bila vrlo uspješna.
Mnogo su radili, ali su i uživali u životu.
Vidjelo se da ga voli.
Bruce i Jana često su bili zajedno, gotovo su stalno bili skupa.
Uvijek su zajednički donosili odluke
i uvijek su razgovarali o ciljevima i kako ih ostvariti.
Sinoć smo dugo razgovarali i pokušavali shvatiti što bi bio motiv.
JANIN OTAC
Zašto bi itko to učinio?
Vrijeme nam je curilo.
Jana je možda oteta i već smo izgubili dragocjeno vrijeme.
Možda je negdje u nevolji.
Tražili smo od medija da objave njezinu fotografiju,
fotografiju njezina auta, tablice.
Trebali smo pomoć javnosti kako bismo pronašli Janu.
Ako nađemo auto, najvjerojatnije ćemo naći i Janu.
22. KOLOVOZA 2001. DVA DANA OD JANINA NESTANKA
Očekivali smo poruku od otmičara
ili nešto što će nam pokazati da je živa.
Držali smo se za tu slamku.
Vrijeme je prolazilo.
Jana se nije vratila kući.
Nije nikoga nazvala.
Ništa.
Policija je ispitivala ljude.
Teorija s Janinim ocem i politikom pala je u vodu.
Isključena je.
No ime koje se pojavilo dok smo razgovarali s Bruceom Koklichom
bilo je Chris Botosan.
Bruce je rekao da je došao kući s Chrisom dok je tražio Janu.
Chris je bio Bruceov i Janin poslovni partner
u softverskoj tvrtki koju su tek osnovali.
Mislio sam da se nešto dogodilo između njega i Jane.
Bruce mi nije rekao ništa o tome,
ali tijekom nekoliko puta kad sam ih vidio skupa,
vidio sam da baš i nije drag Jani. Nije bila oduševljena njime.
Chris je bio Bruceov i Janin partner.
Imao bi koristi od Janina nestanka.
U tom poslu,
ako Jana ispadne iz priče, Chris dobiva veći dio kolača.
Murjaci su nam rekli da je Chris možda umiješan.
A onda je otišao iz grada.
To je bilo ozbiljno upozorenje za šerifov ured.
Uspjeli smo locirati Chrisa Botosana i potvrditi njegov alibi za taj vikend.
Bio je sa svojom djevojkom.
Chris Botosan oslobođen je sumnji.
Razgovarali smo s Janinom prijateljicom Nini.
Rekla je da je Jana djelovala sretno u petak navečer
i da nije htjela ostati vani dokasna.
Popila je samo pola čaše vina na koncertu Erica Claptona
jer je sutradan rano ujutro
imala dogovor s Deanom, svojim osobnim trenerom.
TRENER
Dean je rekao da je bio njezin osobni trener
posljednjih četiri-pet godina.
Bila je redovita i nikad nije kasnila.
Svake subote ujutro, oko sedam sati,
išli bi trčati uz plažu.
Detektivi su se zapitali je li možda postojala romantična veza.
Počela je drastično mijenjati izgled.
Sredila je zube.
Smršavjela je.
Jana je na jedan trening povela
svoju prijateljicu Connie.
Connie je rekla da nije bilo seksualne napetosti
ni ičega sličnog između Deana i Jane. Sve je bilo vrlo profesionalno.
Jana je bila opsjednuta vježbanjem.
Provjerili smo njegovu priču i alibi
i oslobođen je sumnji.
Ništa nije postojalo između Deana i Jane.
Dobro sam poznavao Janu
i nije bilo šanse da je pobjegla s ljubavnikom.
Ona to jednostavno ne bi učinila.
Bio sam siguran da joj se nešto dogodilo.
17. KOLOVOZA JANA ODLAZI NA KONCERT
Dean mi je rekao da je Jana propustila trening
u subotu u sedam ujutro.
Zvao ju je na kućni, nitko se nije javio. Zvao ju je na mobitel, isto.
Jako se iznenadio što nije došla.
Imala je i zakazan termin za masažu
u subotu u 20 h s Nini.
Nini je rekla da Jana nije došla.
Pokušavala je kontaktirati s njom tijekom vikenda, ali nije joj se javljala.
Nini je ostavila poruke u Bruceovoj govornoj pošti.
Ni Jana ni Bruce nisu joj se javili.
To je definitivno bilo alarmantno.
Pitala sam Brucea zašto se Jana nije javila Nini.
Rekao je: „Htjeli smo se maknuti od svega za vikend.”
Profesionalno se bave nekretninama
i bilo mi je čudno što se nisu javljali na telefon.
25. KOLOVOZA 2001. PET DANA OD JANINA NESTANKA
Kada istražuješ ovakav slučaj, važno je doći do što više informacija.
Spremačice znaju mnogo toga.
One vide što se događa. Vide, a ne govore.
Razgovarala sam sa spremačicom.
Zvala se Consuelo.
Rekla je da svakog utorka
mijenja posteljinu u spavaćoj sobi.
Rekla je: „Kad sam prošli tjedan promijenila posteljinu,
stavila sam crno-bijelu plahtu s natpisima u kurzivu.”
Na plahtama su bile poruke.
„Sreća”, „ljubav”, divne stvari.
Ali u utorak 21. kolovoza
kad sam je došla zamijeniti, to nije bila ta plahta.
14. KOLOVOZA CONSUELO MIJENJA POSTELJINU
20. KOLOVOZA BRUCE PRIJAVLJUJE NESTANAK
21. KOLOVOZA DRUGA PLAHTA NA KREVETU
Nije bilo plahte koju je stavila prošlog utorka.
Na krevetu je bila plahta namijenjena za krevet za jednu osobu,
a krevet je bio bračni.
U devet godina koliko sam radila za Koklicheve,
nikad nisu promijenili plahte. Ja sam to radila svakog utorka.
Oni ih nisu mijenjali.
Dodala je da stara posteljina nije bila nigdje u kući.
Ni u perilici ni u drugim sobama.
Bila je jako zabrinuta.
Rekla je i da nedostaje ručnik iz kupaonice.
Nedostajao je i jedan jastuk.
To je bilo vrlo neobično.
Postojala je teorija da je Janu iz kreveta oteo
anonimni muškarac koji joj je ostavljao poruke na sekretarici.
No Bruce nam je rekao da nema znakova nasilnog ulaska.
Vrata su bila zaključana. Alarm je bio uključen.
Sve je bilo osigurano.
To mora biti netko tko je poznavao Janu ili je znao za nju
jer je znao njezin raspored, kao i činjenicu da Bruce nije kod kuće.
27. KOLOVOZA 2001. SEDAM DANA OD JANINA NESTANKA
Nismo imali nikakvih tragova.
A onda su nam 27. kolovoza javili
da je Janin Pathfinder iz 1996.
pronađen u ulici Kalifornija u Signal Hillu.
Bila je to jako važna informacija.
Kad smo pregledali Pathfinder,
u njemu nije bilo torbice, pištolja ni mobitela.
Međutim, provjerili smo prtljažni prostor,
u kojem smo pronašli pero.
Pero u prtljažniku bilo je vrlo važan trag
jer smo znali da je iz kreveta nestao jastuk.
A onda smo uočili veliku krvavu mrlju.
Kad radite na slučaju nestale osobe
i pronađete prilično veliku količinu krvi,
to je prijelomni trenutak kada pomislite: „Ovo nije dobro.”
Jako je draga i srdačna djevojka.
Nema razloga da to itko radi.
Male su šanse da je pronađu živu,
ali spremna sam na sve.
Treba mi nekakav zaključak.
Počinjemo tražiti truplo.
Gdje je? Gdje je truplo? Moramo je pronaći.
31. KOLOVOZA 2001. 11 DANA OD JANINA NESTANKA
Oformili smo ekipu od oko 140 ljudi koji su pretraživali naftna polja.
Ako nešto pronađete,
odmaknite se i ništa ne dirajte.
Janin auto pronađen je kraj naftnih bušotina u Signal Hillu.
To je područje puno golemih, velikih i dubokih rupa
koje su iskopali ljudi u potrazi za naftom.
Potraga je trajala prilično dugo, ali ništa nismo pronašli.
Bili smo jako razočarani jer smo htjeli obitelji dati zaključak.
No opet smo bili na početku.
I dalje nismo imali truplo,
a činjenica je da smo detektivi iz odjela za ubojstva.
Slučajevi u kojima nema trupla u Kaliforniji jako teško dođu do suda.
5. RUJNA 2001. 16 DANA OD JANINA NESTANKA
Dobili smo još jedan nalog za pretres kuće
i pretražili smo je luminolom.
Pronašli smo kap krvi u spavaćoj sobi,
na tepihu kraj kreveta.
Uzeli smo uzorak Janina DNK-a s njezine četke za kosu.
Krv pronađena u spavaćoj sobi
i krv pronađena u prtljažniku auta poklapala se s Janinim DNK-om.
I dalje smo prikupljali dokaze,
ali količina krvi pronađena u automobilu
ukazivala je na to da je ubijena
i da je njezino truplo potom stavljeno onamo.
Slučaj nestale osobe pretvorio se u slučaj ubojstva.
U tom trenutku istrage njezin suprug Bruce bio je jedina osoba koja je bila s njom.
Bruce ju je posljednji vidio živu
i nije imao alibi, osim tvrdnje da je bio s njom taj vikend.
Usmjerili smo istragu na Brucea, njezina muža.
Iz perspektive istražitelja,
Bruce je tvrdio da je Jana bila živa i da je bila s njim cijeli vikend,
znači u subotu, nedjelju i ponedjeljak ujutro.
Pitali su Brucea: „Biste li željeli pristupiti testiranju poligrafom?
Samo želimo potvrditi vašu priču.”
Bruce je rekao: „Nema problema.”
Pitao je istražitelje mogu li mu unaprijed dati pitanja.
Obično to ne radimo.
Dobio je mnogo savjeta od prijatelja policajaca i odvjetnika
i čuo je razne horor priče o škakljivim pitanjima tijekom testiranja.
Odvjetnik mu je savjetovao da se ne podvrgne poligrafu.
Bruce je silom htio nešto poduzeti.
Nije mogao samo sjediti i ne činiti ništa.
Činim sve što mogu da nađem svoju ženu.
Znam da je nazvao televizijske postaje i zatražio pomoć javnosti.
Ja sam Bruce Koklich.
Moja supruga, s kojom sam 11 godina u braku, nestala je.
Nudim 100 000 dolara za informacije o njoj.
I dalje nudim 100 000 dolara. Želim da mi se supruga vrati.
Spreman sam učiniti sve samo da mi se vrati.
Bruce je davao intervjue.
Kako je vrijeme prolazilo,
nekoliko žena koje su vidjele intervjue nazvale su šerifov ured.
Rekle su da ih je Bruce pozvao na spoj.
Jedna je radila u banci.
Bruce joj je prišao i upitao:
„Bi li izašla na večeru sa mnom?”
Nije razmišljala o tome
dok ga nije vidjela na TV-u kako govori o nestanku supruge.
Javila se još jedna žena. Nije htjela imati ništa s njim.
Javila se i susjeda.
Na vjetrobranu ju je zatekla poruka.
Pisalo je: „Ja sam Bruce Koklich. Bi li vaša unuka izašla sa mnom?”
Pomislila je: „Čudno.
Zašto mi je ostavio poruku da želi upoznati moju unuku?”
Neposredno prije i odmah nakon Janina nestanka
pozvao je sve te žene na spoj i sve su ga odbile jer je bio jeziv.
Bruce je želio izlaziti s drugim ženama
dok je u isto vrijeme govorio koliko mu nedostaje supruga
i kako bi učinio sve da mu se vrati.
Što se to događa?
Ovo nije supružnik koji tuguje.
Bilo je sumnjivo.
Počelo je biti zabrinjavajuće.
Kako su istražitelji ulazili dublje u slučaj,
saznali su od prijatelja i rođaka
da je Jana bila nezadovoljna svojim životom.
Jana mi je rekla da namjeravaju posvojiti dijete.
Silno je željela obitelj.
Sredili su papirologiju
i obje smo bile jako uzbuđene.
Jednog je dana došla k meni na večeru,
otprilike mjesec dana prije nego što je nestala.
Pitala sam je kako napreduje posvajanje.
Rekla je da neće biti posvajanja.
Počela sam se pitati je li se nešto dogodilo između nje i Brucea.
Nisam mogla zamisliti da Bruce ima dijete
jer Jana sigurno ne bi tako naporno radila
da je postala mama.
Je li Jani bilo dosta Bruceove dominacije
i neprestanog ponavljanja
kako moraju napornije raditi i više zarađivati?
Bruceu je kontrola bila jako važna. Morao je imati kontrolu nad poslom.
Morao je imati kontrolu nad privatnim životom.
Takav je.
Otkrili smo da je Bruce Koklich poznat po tome
što poziva žene na spoj, upućuje im nepristojne komentare,
dodiruje ih i slično.
Kad ste u braku, to je problem.
Nastavio je biti ženskar i u braku.
Jana je znala za neke stvari.
Ne znamo što se događalo u Janinoj glavi,
ali znamo da se pokušavala poboljšati,
osamostaliti se do točke da može nastaviti dalje sama ako to želi
i potražiti nov život, nešto drukčije.
Vjerujem da mu je zaprijetila razvodom.
Ako je Jana rekla: „Gotovo je. Ne želimo iste stvari”,
mislim da Bruce to nije dobro podnio.
Bio je vrlo ambiciozan, a motivirao ga je novac.
Da su se razveli, morali bi podijeliti imovinu.
Iskreno vjerujem da ju je ubio zbog novca.
Nije ga se htio odreći.
Bruce i Jana imali su životna osiguranja vrijedna milijun dolara.
Vjerojatno je ubijena zbog financijske koristi.
Razgovarali smo s nekoliko susjeda koji su rekli
da su rano ujutro u subotu čuli nešto što je zvučalo kao svađa
između muškarca i žene,
dok je jedan rekao da je čuo premještanje teškog namještaja.
Cijela situacija postajala je sve jasnija kako je vrijeme odmicalo.
LISTOPAD 2001. DVA MJESECA OD JANINA NESTANKA
Nazvao nas je svjedok
koji je vidio bijeli Pathfinder
parkiran ispred kuće u ulici Kalifornija u Signal Hillu,
ali nije bio siguran je li to Janin auto.
Rekao je da je auto bio parkiran ondje
u nedjelju, dan prije nego što je prijavljen nestanak.
Vidio je bijelca u bijeloj košulji
koji je samo sjedio u uličici
i to mu se učinilo sumnjivim.
Istražitelji su pomislili da je to možda Bruce.
Sastavili smo tri različita seta fotografija osumnjičenika.
U jednom je bio Bruce, u drugom Dean, osobni trener,
a u trećem poslovni partner Chris Botosan.
Svjedok je pregledao sva tri seta fotografija
i odabrao onaj
u kojem se nalazio Bruce.
To znači da je Bruce bio ondje u nedjelju,
kad je rekao da je bio kod kuće sa suprugom.
Bruce je želio prebaciti krivnju za nestanak supruge na nekog drugog.
Namjerno je odvezao njezin auto,
parkirao ga u vrlo siromašnoj četvrti
i ostavio ključ u bravi i spuštene prozore
u nadi da će ga netko uzeti
kako bi se činilo da je netko ukrao auto i oteo Janu.
Signal Hill nalazi se sjeverno od Long Beacha.
Koklichevi su imali stanove ondje.
Od stanovnika Signal Hilla uspjeli smo saznati
da su djeca ušla u Janin auto,
vozila se njime susjedstvom i naposljetku ga parkirala u garažu.
Situacija je postajala sve jasnija.
Ne samo nama nego i članovima obitelji
i Janinim prijateljima, koji su počeli sumnjati u Brucea.
Nisam imao razloga ne vjerovati
u ono što nam je Bruce dotad rekao.
Došao sam u situaciju da sam se morao zapitati:
„Jesam li pogriješio?
Koliko mi je toga Bruce prešutio?
Ima li drugu stranu za koju nisam znao,
za koju nisam mislio da može postojati?”
Izradili smo kronologiju događaja na dane 18. i 19. kolovoza.
Bruce nam je rekao da se Jana vratila s koncerta oko 00.30.
U subotu rano ujutro susjedi su čuli muškarca i ženu kako se svađaju.
Kad su detektivi Bruceu postavili dodatna pitanja
o tome što su radili cijeli vikend,
Bruce im je rekao:
„U subotu smo čitali knjige i gledali televiziju.
A u nedjelju smo se šetali i razgovarali sa susjedima.”
Kad su detektivi pitali susjede, rekli su:
„Nismo ih vidjeli.”
Ali Bruce je ponavljao:
„Sjećate se da smo razgovarali u nedjelju? Sjećate se?”
A oni su rekli: „Nismo.”
Nismo uspjeli potvrditi ništa što je Bruce rekao.
Nije se ni sjećao što su nosili.
Bruce Koklich posijao je sjeme teorije
da netko ima nešto protiv Jane.
Od samog je početka usmjeravao istragu.
Mislio je da su ukrali auto, mislio je da je oteta,
da je krivac tip koji je ostavljao poruke na sekretarici.
Sve je to trebalo istražiti, što smo i učinili,
ali sve smo to isključili.
Bruce je imao motiv. Bio je jedini s motivom.
Bruce je imao mnogo koristi od Janine smrti.
Policu životnog osiguranja vrijednu milijun dolara,
sve nekretnine
i prekrasnu kuću koju su imali kraj terena za golf.
Da uspije izbjeći razvod, dobio bi sve.
Smatra li vas policija osumnjičenikom?
Koliko ja znam, ne. Činim sve što mogu kako bih pronašao suprugu.
Bruce uopće nije izgledao kao da tuguje.
Žena mu je nestala, a on želi ići na spojeve
i seksati se s drugim ženama.
Činilo se da Bruce želi biti samac.
Bruce je htio biti nekretninski mogul, tip koji je imao novac i nekretnine,
a Jana mu je smetala.
Pa je smislio plan da ubije svoju ženu.
Mislim da je Bruce ubio svoju ženu rano ujutro u subotu.
Umotao je njezino truplo u plahtu služeći se jastučnicom ili ručnikom
i stavio ga u prtljažnik Pathfindera,
koji je tada bio u garaži.
S obzirom na količinu krvi koja je bila u prtljažniku Pathfindera,
došlo je do putrefakcije.
Kako se truplo počinje raspadati, dolazi do putrefakcije.
Pomislila sam:
„Je li je držao u garaži tijekom subote i nedjelje?”
DOM KOKLICHEVIH U LAKEWOODU
A onda ju je bacio negdje između njihova doma i Signal Hilla
jer je u nedjelju navečer Pathfinder viđen u Signal Hillu
s njim na vozačevom sjedalu.
A onda je otpješačio 6 km do kuće u Lakewoodu.
DOM KOKLICHEVIH U LAKEWOODU
Cijela je istražna ekipa uspješno isključila druge mogućnosti.
Svi putevi vodili su do Brucea Koklicha.
Kad smo zbrojili sve te važne i inkriminirajuće stvari,
ured okružnog tužitelja smatrao je da ima dovoljno dokaza za uhidbeni nalog.
SUPRUG OPTUŽEN ZA UBOJSTVO NESTALE SUPRUGE
30. SIJEČNJA 2002. ČETIRI MJESECA OD JANINA NESTANKA
Kad smo saznali da je Bruce uhićen zbog ubojstva,
moja supruga i ja složili smo sve djeliće slagalice
i bili smo tužni
što je Bruce umiješan u to.
Bilo je mnogo indicija koje su upućivale na to da Bruce nije nevin.
Pomislila sam: „Super. Bit će u pritvoru do suđenja.”
Ali prevarila sam se.
Izašao je uz jamčevinu od milijun dolara.
Volim svoju suprugu. Nadam se da će je pronaći.
I kunem se da nisam kriv.
18. VELJAČE 2003. POČETAK SUĐENJA
Nakon mnogo mjeseci, gotovo godine, došli smo do suđenja.
Da bismo ga osudili, morali smo dokazati
da je nestala jer ju je on ubio.
No problem je što nismo imali najsnažniji dokaz, truplo.
I dalje tragamo za truplom.
Ovaj je slučaj bio prijeloman
jer nitko dotad nije imao slučaj bez trupla.
U takvim je slučajevima osumnjičenik rijetko osuđen.
Imali smo samo posredne dokaze.
Tužitelj je imao težak zadatak uvjeriti svih 12 članova porote
da ne postoji pretpostavka nevinosti.
U slučajevima bez trupla uvijek postoji sumnja u krivnju.
Jana je imala policu životnog osiguranja od milijun dolara.
Bruce je mogao uzeti taj novac.
Tužiteljstvo je moralo dokazati da je postojao financijski motiv.
Tužiteljstvo je imalo mnogo svjedoka
koji su htjeli svjedočiti u Janinu korist.
Bila je to moja dužnost.
Bila je najljubaznija žena na svijetu.
Nije to zaslužila.
Bruce uopće nije bio nervozan.
Bruce je htio svjedočiti, što je bilo iznenađenje.
Kad optuženik odluči svjedočiti,
u većini slučajeva će si naškoditi.
Međutim, obrana je imala dobre argumente.
Ne postoji nikakav motiv.
BRUCEOV ODVJETNIK
Ni onaj osobne prirode, pa ni financijski, kao što je sugerirano.
Koklich je svjedočio da su on i supruga imali skladan brak.
Njegov odvjetnik pokazao je fotografije sa zajedničkog odmora,
kao i čestitke za rođendane i godišnjice
koje su razmijenili tijekom braka.
Oslikao je drukčiju sliku onoga što se događalo.
Pitanje je bilo hoće li porota povjerovati.
Kad si detektiv, uvijek misliš:
„Predočio sam im sliku i oni će je sad prosuditi.
Dovoljno je da se ne svidi samo jednoj osobi i slučaj pada u vodu.”
Nakon što su svi dokazi izneseni, sudac je pročitao upute poroti,
koja se zatim povukla na vijećanje.
Prošao je jedan dan.
Još jedan, pa još jedan. Razvuklo se.
Zabrinem se kad porota vijeća duže od dva dana.
U ovom je slučaju vijećala šest dana.
Sedam ih je tvrdilo da je kriv, a pet da nije kriv.
Nisu mogli donijeti jednoglasnu presudu.
Sudac je poništio suđenje zbog neodlučne porote.
Bilo je teško.
Osobito znajući da je sedmero vjerovalo u ono što smo predstavili.
Nisam mogla vjerovati da se Bruce izvukao.
Ubio je Janu i ostao na slobodi.
Tužiteljstvo je temeljito preispitalo slučaj
i odlučili smo se za ponovno suđenje,
ali uz drukčiji pristup.
LISTOPAD 2003. OSAM MJESECI POSLIJE
Zamolili su me da napravim takozvani „vizualni slučaj”,
gdje smo prikazali posredne dokaze u obliku dijaprojekcije.
Imali smo grafikone.
CONSUELO KAŽE DA STVARI NEDOSTAJU
Nismo naglašavali životno osiguranje kao motiv za ubojstvo.
Htjeli smo se usredotočiti na vremenski tijek.
Plahte, parkiranje auta u siromašnoj četvrti,
sve je to ukazivalo na Bruceovu krivnju.
DRUGO SUĐENJE SUPRUGU ZA UBOJSTVO
Na kraju suđenja, kad su porotnici otišli na vijećanje, imala sam dobar osjećaj.
Porota je vijećala samo nekoliko sati. Trajalo je manje od pola dana.
A onda se začulo zujanje. Donijeli su presudu.
Porota je izašla i pročitali su presudu.
Bruce Koklich proglašen je krivim.
KOKLICH JE KRIV ZA UBOJSTVO SUPRUGE
Sjećam se da sam sjedila i plakala.
Bio je to vrhunac svega.
Možemo planirati komemoraciju za Janu.
JANINA MAJKA
Voljela bih da smo ga nagovorili da kaže što joj je učinio.
I počinitelj ima obitelj,
koja je razočarana i posramljena.
Nije bilo razloga zašto bi Jana morala umrijeti.
Najgore je to što ne znamo gdje je njezino truplo
i ne možemo se oprostiti od nje.
JANINA POMAJKA
Bruce, ubio si ženu koja te voljela.
Oduzeo si sve što je Jana bila i što je mogla biti.
Oduzeo si nam kćer. Oduzeo si nam nećakinju i sestričnu.
Njezinom si ocu oduzeo volju za životom i jedino što mu je pružalo utjehu.
U državnom zatvoru odslužit ćete
kaznu propisanu zakonom, a to je najmanje 15 godina.
Kad je sudac izrekao kaznu, Bruce se okrenuo,
pogledao me i rekao: „Ne brini se za mene. Bit ću dobro.”
Stavili su mu lisičine i odveli ga.
On je egoistični manipulator
koji je mislio da se nekako može izvući iz toga,
ali nije uspio.
Bruce nije mogao nadmudriti detektive iz odjela za ubojstva.
Imamo specifičan osjećaj ponosa.
Dobiješ slučaj i radiš na njemu. Ne odustaješ.
Iako i dalje komuniciram s Bruceom,
ne suosjećam s njim i njegovom situacijom,
ali ne mogu ga kazniti više nego što je već kažnjen.
Zaista mi je žao Jane i njezinih roditelja
jer ne znaju što se dogodilo njihovoj kćeri. To mi slama srce.
Jana mi nedostaje svaki dan.
I dalje boli.
Bila je divna osoba.
Da, jako mi nedostaje.
Oprostite.
Složiti ovu slagalicu,
odnijeti je na sud da je pogleda 12 ljudi
i da se jednoglasno slože
s onim što smo ja i moj tim pripremili…
To je divan osjećaj.
Kad razmišljam o tome
sad kad više nisam detektiv…
U mirovini sam tek 32 dana, tako da…
Nakon 42 godine i dalje razmišljam o tome.
Bila sam u depresiji kad sam otišla u mirovinu.
Kao da sam napustila obitelj.
Nedostajali su mi uzbuđenje i izazovi rješavanja slučajeva,
pa sam godinu dana razmišljala o tome i morala sam se vratiti.
Nisam mogla podnijeti mirovinu.
Plakala sam.
Jesam. Bila sam…
Teško sam se mirila s tim, nisam željela prestati raditi.
Karen Shonka otišla je u mirovinu, ali odlučila se vratiti.
Radoholičarka je.
Luđakinja se vratila.
Vrlo je mali postotak ljudi koji dođu u odjel za ubojstva u šerifovu uredu
i ostanu ondje duže od jednog desetljeća.
Mislim da se samo posebni ljudi
mogu nositi s traumama s kojima se mi nosimo.
Istraživanje ubojstava posao je kao nijedan drugi.
Svi smo obitelj.
U odjelu postoje različite ideologije.
Postoje različite vjere, različite rase,
različita politička opredjeljenja,
ali svi radite kao jedno…
DETEKTIV IZ ODJELA ZA UBOJSTVA
…kad je riječ o slučaju.
Postaneš malen dio nečeg mnogo većeg.
Na tvojim je plećima hrpa odgovornosti.
-Ali na neki je način kul. -Da.
Ti si glavni, faca.
Ako mi nešto nedostaje, to su ljudi s kojima sam radio.
Znali smo se šaliti,
ali i ozbiljno raditi kada je to trebalo.
Duboko u sebi, uvijek ćeš ostati policajac i detektiv.
Da sam na početku, da opet imam 25 ili 30 godina
i da znam što me čeka sljedećih 35 godina,
ne bih ništa promijenio.
Baš ništa. To je bilo najbolje razdoblje mog života.
Prijevod titlova: Ivan Fremec je razdoblje mog života.