Pe insula Manhattan,
sunt două brigăzi de detectivi dedicate omuciderilor.
Manhattan Nord și Sud.
Ei investighează cele mai brutale și dificile crime.
Acestea sunt poveștile lor.
12 NOIEMBRIE 2016
Joey a ieșit în acea sâmbătă,
dar n-am discutat în detaliu cu el unde se ducea.
Avea 26 de ani. E adult.
L-am cunoscut pe Joey Comunale în primul an.
Mi-a fost mai mult decât prieten. Eram ca frații.
La început, era tăcut, dar, odată ce îl cunoșteai,
Joey era foarte deschis și toată lumea îl iubea.
În acea sâmbătă, aveam în plan o petrecere.
În ultimul moment, m-a invitat în oraș,
să mergem la Gilded Lily cu un grup de amici.
Ne-am certat puțin.
Ne-am văzut fiecare de drum atunci.
Duminică dimineață, i-am trimis un mesaj lui Joey.
Știam că va dormi,
așa că știam că nu-mi va răspunde imediat.
S-a făcut ora 12.
Lisa m-a întrebat: „Știi ceva de Joey?”
I-am zis că nu am vorbit cu el. N-a răspuns la telefon.
Cred că l-am sunat de vreo șase ori de la prânz la unu
pentru că aveam jocul Fantasy la unu
și mereu mă ajuta să aleg echipa.
N-am primit vești.
M-am gândit că poate s-a dus la prietenul său, Max.
Țin minte că am vorbit cu Pat la telefon și era foarte neliniștit.
Cine n-ar fi?
Dar m-am gândit că băieții ies, întâlnesc fete.
Nu se cunosc, se adună undeva.
Petrec, nu e nimic neobișnuit.
Chiar nu m-am gândit la nimic rău.
Când s-a făcut după-amiază
și tot nu era niciun semn de Joey,
atunci am început să mă îngrijorez.
Pe măsură ce trecea ziua, speram să aflăm vești de la el.
Noi așteptam, dar nu s-a întâmplat nimic.
Noi ne asigurăm că poți merge acasă și dormi noaptea.
E important pentru familie să știe cine le-a ucis ruda.
Compasiunea pentru victime e cel mai important lucru.
Mereu mi-a plăcut să analizez în profunzime.
Cum a fost, de fapt?
Vrei să afli adevărul.
Asta fac detectivii.
Instinctul tău e să ajuți oamenii.
În orașul New York, NYPD…
asta e!
OMUCIDERI: NEW YORK
14 NOIEMBRIE 2016 9:00
Eram detectiv în echipa din secția 17.
Pe 14 noiembrie 2016,
am primit un apel de la biroul de jos,
referitor la un tată care venise acolo,
al cărui fiu venise în oraș ca să petreacă și care dispăruse.
Eu și detectivul Yeoman Castro eram de serviciu
și un ofițer îi însoțea pe doi domni,
Pat Comunale și fratele lui, Joe Comunale.
Păreau disperați.
Se vedea după expresia lor
că erau foarte îngrijorați.
Pat mi-a spus: „Fiul meu Joey a dispărut de circa 16 ore.”
A încercat să-l contacteze de mai multe ori
și n-a reușit să dea de el.
L-am întrebat pe tată: „E neobișnuit să nu vorbiți cu el?”
Pat mi-a spus: „Vorbesc periodic cu fiul meu.”
M-am gândit că e Manhattan.
Puștii vin să petreacă aici.
De obicei stau la cunoștințe, la hoteluri.
Se mai îmbată lumea, leșină pe stradă.
„Îl găsim noi.”
Apoi eu și Yeoman ne-am despărțit.
Yeoman l-a luat pe Pat la biroul lui. Eu introduceam totul în computer.
Verificam numele și data nașterii lui Joey în toate sistemele.
Diferite variații, necunoscuți.
Nu era în niciun spital. Nu era în nicio celulă.
Dispăruse.
I-am spus det. Castro
că prietenul lui Joey m-a sunat cu o seară înainte:
„Știu că încerci să dai de Joey.
Telefonul lui e la mine.” I-am zis: „Ce faci cu telefonul lui?”
Mi-a povestit ce s-a întâmplat în noaptea aceea.
Plecaseră în oraș ca să meargă la Gilded Lily,
de care nu auzisem.
Era un club de noapte.
Când plecau de la Gilded Lily,
Joey vorbea cu trei fete.
Prietenul lui i-a luat telefonul lui Joey
ca să-și sune iubita.
În acel timp, au sosit doi indivizi și au spus:
„Vreți să mergeți la un chef?”
Au sosit două taxiuri, iar amicul lui i-a spus: „Telefonul tău e la mine.”
Joey i-ar fi zis: „Mi-l dai mâine.”
Au urcat toți în taxiuri și au plecat la acel chef.
Atunci l-a văzut ultima oară.
După ce am vorbit cu Pat,
am intrat pe Instagram și am căutat pagina Gilded Lily.
Am început să mă uit la poze și erau sute,
voiam să văd dacă îl găsesc pe Joey pe fundalul pozei cuiva
sau vreun indiciu pentru că nu aveam nimic.
Am văzut-o pe aceasta și erau trei fete și un tip pe care-l cunosc.
Și l-am sunt.
Mi-a zis: „Astea sunt fetele cu care a fost aseară.”
I-am cerut numărul Jennei.
I-am trimis mesaj: „Ce s-a întâmplat cu Joey aseară?
Ai idee unde e? E cu tine?”
Mi-a zis că nu.
Au fost la o petrecere,
iar după câteva ore, Joey și un individ, Larry,
au condus fetele la un Uber și și-au luat rămas-bun.
Pat a reușit să-mi dea
numele și numărul de telefon al ultimei persoane văzute cu Joey.
Se numea Larry Dilione.
L-am sunat pe Larry și i-am explicat că îl căutam pe Joey Comunale,
cu care petrecuse la acel chef.
A spus că l-a cunoscut în față la Gilded Lily
și că i-a invitat la un chef acasă
la un puști bogat din Upper East Side,
în clădirea Grand Sutton.
Larry mi-a zis că ultima oară l-a văzut pe Joey
când a ieșit din clădire ca să le conducă pe Jenna și pe prietenele ei la Uber,
ca să plece în New Jersey.
Era 6.30 dimineața
și nu-și amintea decât că s-a întors singur în clădire.
Apoi am sunat-o pe Jenna
și mi-a descris cheful din apartamentul 4C,
iar gazda era James Rackover.
Potrivit Jennei, când grupul a sosit,
au intrat în apartament unde mai era un bărbat.
Se numea James Rackover și era la bustul gol.
Jenna a spus
că nu s-a deranjat să se îmbrace toată seara.
La un moment dat, James ar fi pretins că fusese stripper
și s-a oferit să-i ofere o demonstrație de dans Jennei.
Din fericire, una dintre fete l-a filmat.
James era dezbrăcat. Dansa în poala unei fete.
Concura cu Larry Dilione pentru cel mai bun dans.
Ea a spus că Larry Dilione era în posesia unui briceag
de pe lama căruia trăgea cocaină.
Ea a observat că Joey era calm,
dar părea extrem de beat.
Ar fi consumat mult whisky și bere,
dar nu avusese probleme cu nimeni în apartament.
Jenna și-a amintit că, după chef, când a urcat în Uber,
s-a uitat în urmă ca să-și ia rămas-bun
și i-a văzut pe Larry și Joey bătând pumnul.
A presupus că fie a plecat, fie s-a întors la chef.
Jenna ne-a descris în detaliu ce s-a întâmplat la chef,
dar n-a răspuns la întrebarea crucială:
„Unde este Joey?”
LA 2 ORE DUPĂ RAPORTAREA DISPARIȚIEI
Am văzut că Pat era îngrijorat.
Și eu am băieți. I-am zis: „Știi ceva?
Hai să mergem în acel loc!”
Detectivul Castro a fost foarte conștiincios.
S-a interesat și a fost serios. Voia să știe ce se întâmpla.
Știa că ceva nu era bine.
Ne-am urcat în mașina sa și am mers la Grand Sutton.
Apartamentele Grand Sutton sunt pe strada East 59.
Pentru cei care nu cunosc zona,
e cunoscut drept Zona Sutton.
Și nu e pentru cei bogați.
E pentru cei extrem de bogați.
Am ajuns în față la Grand Sutton la ora 11:00.
Când intri, parcă ești într-un hotel.
Au portar, administrator.
Am decis să mergem în apartamentul 4C, acela al lui James Rackover.
Am bătut la ușă. Ne-a deschis menajera.
James nu era acolo.
I-am spus că avusese loc un chef seara trecută.
Și un puști era dispărut.
„Pot să arunc o privire?” „Sigur”. Mi-a deschis ușa.
Era un apartament micuț.
Am intrat. Era foarte curat.
N-am văzut nimic suspect.
Nu l-am găsit pe Joey și am plecat.
L-am sunat pe James Rackover.
Mi-a spus că nu-l cunoștea pe Joey Comunale, că era un străin.
A venit la chef cu Larry
și un amic al lui Larry Dilione și James Rackover, Max Gemma,
și încă trei fete pe care le cunoscuse la Gilded Lily.
Știa doar că ieșise din clădire
cu Larry și că nu se mai întorsese.
Când am vorbit cu Max Gemma, ne-a zis
că a fost la acel chef, dar că obosise
și că a adormit pe canapea.
Când s-a trezit, nu l-a văzut pe Joey, n-a văzut pe nimeni.
Așa că s-a dus acasă.
Am decis să mă întorc în hol și să văd filmările de supraveghere
de la Grand Sutton.
Căutam orice dovadă, indiciu care să ne arate unde ar putea fi Joey.
Din când în când, mă chema și mă întreba:
„E Joey?”
Ne uitam la filmare. Mi-a zis: „Acela e Joey.”
Se vede că grupul ajunge la 4:30,
intră în Grand Sutton și urcă la al patrulea nivel.
Apoi, la 6:30,
se văd Joey Comunale, Larry Dilione și cele trei fete.
Ei coboară din lift. Schimbăm camera.
Mergem la exterior.
Se văd ieșind și mergând spre bordură.
Perfect.
Dacă merge spre stânga sau dreapta,
vom ști să obținem filmările de alături și să-l urmărim.
Pe filmare, se vede cum Larry Dilione intră iar în clădire,
iar Joey este cu el.
Mi-am zis: „Ia stai! Mi-ai zis că nu s-a întors.”
În acel moment, am știut că ceva nu era bine.
I-am zis fratelui meu: „N-a ieșit din clădire în viață.”
Nu știu de ce.
Mă scuzați!
Am avut un presentiment.
Joseph e primul meu fiu și mereu a fost un copil grozav.
Eu și Joey ne-am înțeles pentru că iubeam sportul.
Eram un mare fan al hocheiului, iar când l-am dus la primul meci,
a prins microbul.
A început să patineze la cinci ani
și s-a apucat de hochei la opt ani.
Făceam o excursie anual,
fie la un meci cu New York Giants
sau la unul cu Rangers, Yankees.
Mereu ne-au unit sporturile.
Lui Joey îi plăcea mâncarea italiană.
Și după ce s-a mutat,
de obicei, venea la noi la cină.
Și era un pic…
Chiar dacă iubea sporturile, punea TV-ul pe Food Network
ca să vedem ce alte rețete bune putem pregăti
și ce îi mai pot găti.
Joey a studiat afacerile la Hofstra.
Din fericire pentru el și prietenii lui,
aveam o firmă de pază în Long Island.
Dacă vorbiți cu amicii lui, vor spune că era de la Resurse Umane.
Și-a angajat toți prietenii la firma mea,
știind că vor avea un început acolo.
Aducea multe fete acasă pentru a vedea dacă sunt de acord cu ele.
Eram de acord cu unele, speram că se va însura.
Dar îmi spunea mereu: „Nu până la 35 de ani.”
Cât despre calitățile lui, când discut cu amicii lui,
toți spun că era cel mai bun prieten.
Cum e posibil ca un puști să aibă 40 de prieteni cei mai buni?
Cred că se spune
să nu judeci un om după câți bani are…
ci după câți prieteni are.
El avea mulți.
Avea mulți.
Pat era vizibil supărat.
Atunci am oprit filmarea
și i-am cerut fratelui său, Joseph, să-l ia pe Pat, să se ducă la secție
și să mă aștepte acolo.
Atunci când detectivii devin tot mai suspicioși,
cheamă brigada de Omucideri.
Det. Castro a fost desemnat
de la secția 17,
iar eu am fost detectivul de la Omucideri.
Dar nu suntem doar noi.
Toți detectivii din echipă
și de la Omucideri colaborează
pentru a investiga acel caz.
SECȚIA 17
M-a sunat Yeoman:
„Marty, vino încoace! Ajută-mă cu ceva!”
M-am dus în clădire.
Sunt două opțiuni.
Fie Joey e încă în clădire, fie a părăsit clădirea.
Trebuie să cercetăm clădirea de sus până jos.
L-am chemat pe administrator
și i-am zis: „Începem de pe acoperiș.”
Am mers sus, am ieșit din lift.
Dar mi-e frică de înălțime.
Vedeam cu coada ochiului podul de pe strada 59, podul Ed Koch.
Încercam să nu mă uit în jos
ca să-mi dau seama cât de sus sunt.
Când am fost convins că Joey nu era pe acoperiș,
am început să cercetăm etaj cu etaj.
Am coborât 36 de etaje
până în subsol, în pivniță, în curte.
Speram să dau de Joey și să-i spun: „Trezește-te! Du-te acasă!”
Dar… nu s-a întâmplat.
M-am dus în parcare și l-am întrebat pe paznic:
„James Rackover de la apartamentul 4C parchează aici?”
„Da, are un Mercedes mare, negru.”
„E mașina parcată acolo?” „Da, aceea este.”
Părea neatinsă, curată,
doar că era plină de praf maro, ca un fel de pământ.
Am analizat-o și am observat urme maro,
ca urme de amprente, pe capota portbagajului.
Mi-am zis…
Ceva nu mi-a plăcut.
Am zis să securizăm mașină până aflăm ce s-a întâmplat.
Dar paznicul a spus că James Rackover nu e proprietarul mașinii.
„E proprietatea unui domn
care locuiește la 32B, Jeffrey Rackover.”
Numele Jeffrey Rackover mi se părea cunoscut
pentru că are un afiș
la ieșirea din tunelul Midtown spre Queens.
Îi vindea bijuterii lui Oprah.
L-a ajutat pe Trump să aleagă inelul de logodnă pentru Melania.
Era cunoscut drept bijutierul vedetelor.
Voi fi sincer.
Toată lumea spunea: „Da, Jeffrey Rackover este bijutierul vedetelor.”
Nu știu cine e.
Nu cumpăr bijuterii din acea categorie de venituri.
Administratorul, Eduardo Souza,
ne-a spus că James Rackover era fiul demult pierdut al lui Jeffrey Rackover,
care recent, în ultimii ani,
se întorsese în viața lui.
În 2014, James a început să vină în clădire cu Jeffrey.
A început să stea mai mult timp acolo.
După vreo doi ani, Jeffrey încerca să găsească o locuință pentru James.
A întrebat administrația dacă erau apartamente disponibile.
Apoi s-a mutat oficial.
Atunci am aflat că era fiul lui demult pierdut.
Avusese o relație cu o femeie la sfârșitul anilor '80, începutul anilor '90,
care dusese la un fiu misterios
și apăruse din senin la ușa lui.
Mi s-a părut ciudat.
Dar, ca administrator, nu vrem să ne băgăm în viețile locatarilor.
După ce James s-a mutat în 4C,
petrecerile s-au înmulțit considerabil.
Am urmărit ore întregi de filmări,
sperând ca Joey să apară pe vreun ecran.
În timp ce analizam camerele video,
administratorul, Eduardo Souza, m-a bătut pe umăr și mi-a zis:
„Vine James Rackover.”
Am ridicat privirea, l-am văzut.
În treacăt, a spus: „Mult succes să faceți rost de filmări!”
și a mers mai departe.
Am fost luat prin surprindere: „Ce spui?”
M-am uitat la detectivul Castro: „Ce-a fost asta?”
El m-a privit la fel: „Nu știu ce-a fost asta.”
Eram șocat că era atât de încrezut. „De ce e așa de încrezut?”
Mergea cu pieptul în față, mai înfumurat ca niciodată.
Atunci mi-a zis administratorul: „Ieri m-a sunat James.”
Cu o seară înainte, James
mă întrebase cât înregistrau camerele.
I-am zis: „Ce întrebare ciudată! De ce ați întreba asta?”
Mi-a spus că se certase cu iubita sa
și că suspecta că furase ceva și voia să verifice camerele.
I-am spus că filmează 24 de ore,
apoi schimbăm caseta.
Cred că James a înțeles că, după 24 de ore, banda se ștergea.
Dar nu le ștergeam.
Schimbam caseta și era înregistrarea pentru acea zi.
Cred că a presupus că filmarea din ultimele 24 de ore dispăruse,
dar, de fapt, aveam acces la filmare.
Asta a trezit suspiciuni.
LA 12 ORE DUPĂ RAPORTAREA DISPARIȚIEI
M-a sunat detectivul Castro.
Mi-a zis: „Am nevoie să-mi aduceți niște haine de-ale lui Joey.
Vom aduce echipa canină pentru a-i lua mirosul
ca să vedem unde s-a dus.”
M-am dus acasă la Joey.
Am luat un prosop și niște haine.
Și țin minte că aveam un dram de speranță.
Poate că nu era ceea ce credeam.
Mi s-a cerut să caut într-un garaj din Grand Sutton.
I-am pus zgarda câinelui: „Muncești?” A ridicat urechile, i-am dat drumul.
Câinele s-a dus în spate și a luat urma.
Îmi cunosc câinele când muncește. Îi face coada așa.
A început să dea din coadă tot mai repede.
A simțit mirosul.
S-a dus la Mercedesul negru în patru uși.
A mirosit în zona portbagajului și a început…
A lătrat. Puternic.
Știți? S-a dezlănțuit.
Îmi spunea că simțea un miros
de sânge, descompunere…
Orice indica descompunerea umană.
Dar ai nevoie de mandat ca să deschizi vehiculul
și să verifici dacă există
dovezi sau un cadavru în portbagaj.
După garaj, detectivii m-au întrebat:
„Putem încerca și apartamentele?”
Am urcat cu câinele la nivelul al patrulea.
„Caută!”
S-a dus pe stânga, pe hol, apoi mi-a arătat.
A început să zgârie tare tocul de la 4C.
Apoi James a deschis ușa. James Rackover:
„Duceți-vă dracului, gaborilor, ticăloșilor!
Veniți aici… Vă trebuie mandat.
Duceți-vă dracului!”
Mi-am zis: „Ăsta e cretin?”
Odată ce câinele a dat o alertă activă,
am știut că era o alertă activă de sânge,
că se întâmplase ceva.
Între timp, ceilalți detectivi de la Secția 17
au început să verifice gunoiul de la toate apartamentele.
Am pus câinele să miroasă sacii ca să-i identificăm pe cei
care îl alertează și să-i verificăm primii.
Câinele a găsit unul care încă nu fusese deschis.
În sac era o pătură.
Avea numele „James Rackover” pe ea.
Criminaliștii au găsit prosoape de hârtie și de țesătură
care păreau îmbibate de sânge.
Au deschis al doilea sac.
Am găsit articole de vestimentație de-ale lui Joey,
cele din înregistrarea video.
Acolo s-a găsit lanțul său de aur, cardul bancar.
Au găsit și buletinul lui Joey în acel sac.
Odată ce găsești aceste lucruri, îți trebuie mandat,
să te întorci cu criminaliștii
și să intri în apartament.
LA 17 ORE DUPĂ RAPORTAREA DISPARIȚIEI
Cât Yeoman s-a ocupat de mandat,
eu m-am pus să-i verific în bazele de date pe James Rackover,
Lawrence Dilione și Max Gemma.
Am aflat că Max Gemma provenea dintr-o familie înstărită.
Tatăl lui fusese primar în Oceanport, New Jersey, la un moment dat.
Locuia într-un apartament cu Larry Dilione.
Larry Dilione are cam același istoric ca Max Gemma.
Provine dintr-o familie bună din New Jersey.
Aveau cai pursânge.
Erau niște povești despre niște încăierări,
dar, în afară de asta, nu avea
antecedente penale grave.
Când l-am verificat pe James Rackover, s-a dovedit că nu era numele lui.
Se numea James Beaudouin.
Și nu provenea din New York.
Era din Florida,
unde fusese arestat de multe ori, fusese închis
cam un an și jumătate pentru jaf.
Am aflat că ieșise pe cauțiune, a plecat din Florida
și a ajuns în New York.
Când am analizat mai îndeaproape trecutul lui James Rackover
și schimbarea numelui,
am reușit să aflăm
că Jeffrey Rackover nu e tatăl biologic al lui James Rackover.
Jeffrey Rackover depusese o petiție
ca James Rackover să-i preia numele.
Cred că Jeffrey l-a cunoscut pe James la o sală de sport din vecinătate.
Au devenit prieteni și a fost prezentat de-a lungul săptămânilor
ca prieten, la început, apoi nepot, apoi fiu.
N-am știut ce să credem despre relația dintre ei, sincer.
Povestea că James e fiul demult pierdut al lui Jeffrey
și că s-au regăsit, cumva, după atâția ani…
Nu e adevărat.
Începi să cercetezi și te întrebi:
„Care e adevărul despre relația lor?”
Nu semănau în niciun fel.
Modul în care se purtau…
Eu îmi iubesc tatăl, dar se purtau
afectuos, așa cum n-aș putea s-o fac cu tata.
Când analizezi tot ce e legat de James,
ridică multe semne de întrebare.
James n-are nicio avere,
prestează munci necalificate în Florida
și e transformat în James Rackover într-un timp relativ scurt.
Stă în clădirea asta, conduce mașina asta,
merge în cluburi, restaurante de lux
și n-ai vrea să pierzi astea dacă ai fi James.
Toți ceilalți încă au familiile.
Încă au banii familiei,
dar James putea pierde totul.
Cred că e dispus să facă orice ca să-și mențină imaginea
și stilul de viață pe care l-a adoptat.
LA 19 ORE DUPĂ RAPORTAREA DISPARIȚIEI
Cât așteptam mandatele,
ne-am uitat la filmarea din garaj
și am aflat că James a plecat la 21:45 duminică,
în noaptea de după petrecere, și a luat mașina lui Jeffrey Rackover.
Când am verificat antecedentele lui James,
am stabilit că avea permisul suspendat.
Asta ne-a permis să-l arestăm
pentru conducere fără permis.
James, de ce l-ai omorât?
Ce s-a întâmplat, James?
Din păcate, odată arestat,
și-a invocat dreptul la un avocat
și n-am mai putut vorbi cu el.
Acea licărire de speranță că ne-ar putea spune unde e Joey…
s-a dus. Nu voia s-o facă.
LA 24 DE ORE DUPĂ RAPORTAREA DISPARIȚIEI
Marți, pe 15, aveam mandatele de percheziție pentru 4C.
Au venit criminaliștii.
Au început căutările, au procesat locul cu luminol.
Sub o anumită lumină, poți vedea sângele.
Când au procesat baia,
toată baia s-a aprins.
Peste tot. Pe pereți, în cadă, pe podea.
Sunt indicii că a fost curățat mult sânge.
La fel și în sufragerie. Au pulverizat luminol pe canapea, pe podea
și au descoperit picături de sânge.
L-au testat,
ca să vadă dacă pot stabili cui îi aparținea.
Criminaliștii au preluat cuțitele de friptură
din mașina de spălat vase, care fuseseră spălate.
Cuțitele au fost duse la laborator
pentru a vedea dacă era sânge
infiltrat în mânere.
Când ai ce s-a găsit la gunoi
și la fața locului,
știi că lui Joey i s-a întâmplat ceva rău
și că probabil e mort.
Nu mai poți fi viu după atâtea.
Cu toate descoperirile de până atunci,
James nu ne spunea nimic,
iar Max Gemma nu avea informații despre unde putea fi Joey,
pentru că pretinsese că adormise pe canapea,
așa că ne-am îndreptat atenția spre Larry Dilione.
Îl aveam pe James în custodie,
așa că poate Larry voia să profite de ocazie
și să vorbească primul despre cele întâmplate,
neștiind ce ar putea spune James.
A venit la secție.
Când Larry a venit, l-am întrebat dacă ne poate spune
de ce am găsit atât de mult sânge.
A păstrat aceeași poveste de mai devreme,
nu știa unde era Joey.
Poți să acuzi pe cineva cât vrei sau să spui:
„Ești vinovat, dar el e și mai vinovat”,
ca să încerci să obții o declarație.
Dar Larry n-a vrut să răspundă la astfel de întrebări.
Așa că am făcut apel la latura lui umană
și i-am spus că familia lui Joe e îngrijorată
că îl vor acasă
și cum s-ar simți dacă ar fi din familia lui?
Când Larry a auzit asta,
a decis să ne spună că ne-ar putea conduce la Joey.
N-a vrut să ne spună cum a avut loc incidentul.
Ne-a dat o adresă din spatele unei florării
din orașul în care locuise, Oceanport, New Jersey,
și să-l căutăm acolo.
Am pornit cu luminile și sirenele aprinse.
Am zburat cu 130, 140 la oră spre locație.
Am ajuns la florărie.
Și ne-am îndreptat spre zona din spate,
unde descrisese Larry
că l-am putea localiza pe Joey.
Ne-am apropiat,
iar criminaliștii au început să miște pământul încet.
Iar primul lucru pe care l-am văzut a fost
o mână, cam jumătate de pumn.
Așa cum vezi în filme, când iese din pământ.
Pe măsură ce au îndepărtat pământul, se vedea fața lui Joey,
se vedea pieptul,
și era evident că fusese carbonizat.
I se dăduse foc.
În acel moment, nu dormisem de câteva zile.
Eram epuizați. Dar mai aveam ceva de făcut.
Trebuia să le spunem părinților înaintea altora.
Eu și detectivul Chen ne-am urcat în mașină
ca să mergem din Oceanport, New Jersey, în Stamford, Connecticut,
ca să vorbim cu Pat Comunale și să-i spunem
că l-am găsit pe Joey.
Nimeni n-a spus o vorbă pe drum.
Simți emoția, dar trebuie să-ți faci treaba.
Așa că o lași deoparte
și îți faci treaba.
Stăteam chiar aici. Eu…
am auzit portierele.
Am auzit portierele.
Și știam de ce veneau.
Am intrat în casă și a coborât Lisa.
Se agățau de fiecare vorbă, ne priveau.
Cei doi detectivi ne-au spus…
că l-au găsit.
Și e cel mai rău… coșmar al nostru.
N-am văzut atâta durere în ochii cuiva, mamă și tată.
Fă-i cu mâna lui tati!
Durerea aceea nu o dorești nimănui.
Joe!
- Te-ai distrat? - Super!
A fost…
Știam deja,
dar era începutul următorului capitol,
acela de a obține dreptate pentru Joey.
Nu mă gândeam decât să mă asigur
că acești trei nenorociți vor primi pedeapsa pe care o merită.
LA 3 ZILE DUPĂ UCIDEREA LUI JOEY COMUNALE
Medicul legist din New Jersey a efectuat autopsia
și a descoperit că Joey Comunale avea 14 plăgi înjunghiate,
unele post-mortem.
Avea oase rupte.
Avea vânătăi pe brațe, o tăietură adâncă pe umăr.
Credem că ar fi încercat să-l dezmembreze.
Iar trupul lui fusese ars.
Nu pot să-mi dau seama de ce ar fi făcut asta.
A fost inuman.
A fost abject.
E dezgustător să te gândești
că ar trata un alt om ca pe un gunoi.
Testarea cuțitelor de bucătărie găsite în mașina de spălat vase
a stabilit că aveau sângele lui Joey în interiorul mânerelor.
Și s-a stabilit că sângele din apartament era al lui Joey.
Arma crimei,
alături de raportul autopsiei care se potrivea cu probele,
ne-au oferit răspunsuri despre cum ar fi fost ucis.
Dar acum, întrebarea-cheie era: „Cum l-au scos din clădire?”
Am analizat foarte multe filmări de pe camere,
dar tot n-am văzut nimic.
Singura filmare de care nu reușisem să facem rost era de pe o cameră
de pe clădirea de alături,
care, din întâmplare, a fost alterată.
În final, filmarea a fost recuperată.
Și a răspuns unei părți importante a întrebării noastre.
Când am început să analizăm filmarea,
l-am văzut pe James Rackover
parcând Mercedesul negru în față la Grand Sutton.
A luat căruciorul de bagaje.
Apoi a ieșit din cadru.
Când a reapărut, avea o geantă mare pe cărucior,
pe care a pus-o în portbagajul Mercedesului.
Dacă vă uitați de la fereastra apartamentului 4C,
vă uitați spre strada 59 și în față la Grand Sutton.
Când am văzut asta, am vorbit cu Yeoman:
„Să dea dracii!
Indivizii ăștia…
l-au aruncat pe geam.”
Ca să nu iasă pe holul din față și să pară suspect,
fiind singura ieșire din clădire.
Pe filmare se vede că sunt amândoi implicați.
Acționează împreună
ca să mute cadavrul și să-l ascundă.
Tu ai făcut-o?
Ce s-a întâmplat în apartament? Ce s-a întâmplat în acea noapte?
- Tu ai făcut-o? - Tu l-ai ucis?
L-ai înjunghiat?
Pe 10 mai, Larry și James au fost arestați
pentru crimă, împiedicarea urmăririi penale și ascunderea cadavrului.
James era deja în arest pentru conducere fără permis,
iar Jeffrey nu a plătit ca să-l scoată pe cauțiune.
La un moment dat, și-o fi dat seama că era o greșeală
să aibă un „fiu” criminal.
N-aveam niciun motiv să credem, la acea vreme,
că Max Gemma avusese vreo legătură.
Larry a declarat
că Max nu avusese nicio legătură.
Fusese arestat pentru împiedicarea urmăririi penale.
În cele din urmă, ne-a fost clar că fusese implicat
în încercarea de a împiedica
poliția să obțină probe,
dar nu cred că eu sau avocații eram convinși că putem demonstra
că Max fusese implicat în crimă.
Odată ce s-au înaintat acuzațiile, au început
să se învinovățească reciproc.
Încă trebuia să stabilim cine l-a înjunghiat.
Nu știam ce rol avusese James
și ce rol avusese Larry.
Era nevoia de îndoiala unui singur jurat ca să nu existe o condamnare.
Cât James aștepta procesul,
am obținut apelurile lui James către un prieten.
În acele apeluri, era foarte încrezător că scapă.
Începe în septembrie,
cred că o să fiu acasă în octombrie.
O să mi se ducă vorba.
O să fiu respectat pe stradă.
Vor spune: „Puștiul…
l-a făcut ca Rocky?
Și e acasă? Doamne!”
Da, vezi?
Părea bine: „Da, o să scap.
O să ies curând și totul o să fie grozav.”
Spre sfârșitul anchetei, când ne pregăteam pentru proces,
am reușit să găsim un martor, pe Louie Ruggiero.
Era prieten cu James Rackover.
Louie Ruggiero a declarat
că, în ziua percheziției,
el era la sală,
iar James Rackover s-a dus la el și i-a cerut să discute.
Despre ce s-a întâmplat.
Louis ne-a spus ce i-a povestit James,
că, în ziua crimei,
când erau în apartament,
Larry s-a certat cu individul acela.
S-a dovedit a fi Joey.
Larry s-a supărat, i-a dat un pumn lui Joey și l-a doborât.
A rămas inconștient.
James i-a spus: „Nu mă întorc la închisoare.”
Apoi a luat un cuțit din bucătărie
și l-a înjunghiat mortal.
În declarația față de Louie,
a recunoscut că el l-a ucis.
O altă declarație șocantă, cât Joey era încă în apartament,
a comandat clătite și le-a mâncat fără probleme.
Au dus cadavrul în New Jersey și au scăpat de el.
Dovezile au arătat că faptele au fost intenționate.
Atacul a dus la moartea lui Joey, chiar dacă au avut roluri diferite.
Doi oameni pot fi responsabili pentru moartea unei persoane.
În cele din urmă, James a avut primul procesul.
LA 2 ANI DUPĂ UCIDEREA LUI JOEY COMUNALE
Procesul lui James Rackover a început în Manhattan.
Pat a fost acolo zilnic
și umplea sala de judecată cu familie și prieteni.
Eram toți, colegii din frăție, amicii de acasă, colegii de breaslă,
colegii de muncă, toți îl susțineam pe Joey.
Sprijinul primit de la atâția oameni a fost incredibil.
Nu era nimeni de partea lui Rackover, iar asta spune multe.
În cele din urmă, după un proces îndelungat,
juriul l-a găsit vinovat de omor din culpă, deliberat.
Țin minte și azi că a trebuit să-l țin pe Pat.
Eu și locotenentul îl țineam de brațe fiindcă a sărit în sus…
de bucurie că se terminase
și că vor plăti pentru ce îi făcuseră fiului său.
M-am bucurat pentru ei, foarte mult.
Când l-am văzut pe James,
tot ce mi-a trecut prin cap a fost: „Sper că abia îți începe coșmarul.”
Eu îl îndur pe al meu…
mai mult timp decât el.
James Rackover a fost condamnat la 28 de ani de închisoare,
și încă e închis.
- Vă rog să vă retrageți. - Bine.
Ne-a bucurat rezultatul.
Voiam doar să se termine.
Vreau să mulțumesc procuraturii din Manhattan,
celor de la NYPD care au muncit non-stop,
și apreciez sprijinul tuturor.
Familia, prietenii…
Cred că Larry și-a dat seama că șansele de condamnare
aveau să fie foarte mari.
Larry a ales să pledeze vinovat, în loc să meargă la proces.
A acceptat înțelegerea pentru ucidere din culpă, 23 de ani.
Max Gemma a pledat vinovat pentru împiedicarea urmăririi penale
și a primit șase luni de închisoare.
Toate ziarele au spus că a primit o sentință de vis.
Și sunt de acord cu ei. Nu știu de ce.
Nu știu de ce, dar…
îl are pe conștiință.
Cred că Max Gemma
are mai multe informații despre cele întâmplate în apartament.
Orice detectiv are un caz special.
În cei 19 ani în poliție,
acesta a fost cazul meu.
Să aflu despre Joey
și cât de iubit a fost de prieteni și familie.
Joey îi lipsește lui Pat zilnic, de parcă ar fi prima zi de la dispariție.
Și are
o mare iubire față de Joey, pe care o înțeleg,
pentru că atunci când vorbește despre el
și despre fiica lui,
de parcă ar fi întreaga lui lume, așa sunt și copiii mei pentru mine.
Ne gândim la el în fiecare zi.
Și încercăm
să-i păstrăm amintirea vie.
Îi spun nepotului meu mereu: „El e unchiul Joey.”
Prietenii lui au început să-și facă tatuaje cu numărul nouă.
Era numărul lui.
Iar ironia este că mereu i-am spus:
„Îți plătesc facultatea cu două condiții.
Unu, absolvi la timp, și fără cerneală.”
N-a avut tatuaj, dar eu îl am pe al lui.
M-am gândit că ar fi o cale bună ca să fiu cu el în fiecare zi.
Și sunt.
Sună telefonul. Mă întreabă Jeff: „Irene e cu tine?
Lipsește de la 12.”
Dintr-odată, toată lumea era agitată
că doamna casei dispăruse.
Irene Silverman era o femeie de 82 de ani cu mintea brici.
Era o persoană mondenă și, dacă te plăcea, făceai parte din familie.
Primisem informații că o mamă și un fiu
aveau buletinul lui Irene Silverman.
I-am verificat.
Nu puteai să crezi ce lucruri oribile făcuseră.
Nu știm. Suntem nevinovați.
Dacă ni se respectă drepturile, o vom dovedi.
Nu părea să fie o relație mamă-fiu.
Se țineau de mână.
Se priveau în ochi.
Glumești?
29 DEC 1992
L-am intervievat pe fiu.
Fără să-mi dau seama, a ajuns la gâtul meu.
Îi bătea inima cu putere.
Mi-a zis: „Ești ostatica mea.”
Crezi că mă cunoști, dar nu e așa.
Subtitrarea: Ramona Coman r nu e așa.