IZRAELI KIRÁLYSÁG KR.E 1000
Megváltoztathatja egy kő a történelem menetét?
Egyetlen lázadó cselekedet legendát teremthet?
Elmesélem Dávid,
az egyszerű pásztorfiú történetét, egy számkivetettét,
akiből minden idők leghíresebb királya lett.
Egyszer régen Izraelnek nem volt királya.
Ötszáz évvel ezelőtt Mózes szétválasztotta a tengert.
A népnek nem volt vezetője, megosztottak voltak az emberek.
Sámuel, az utolsó, nagy látnok
felkente Sault Benjamin törzséből,
aki Izrael első királya lett.
De Sámuel azt kérte, ne feledjék el az Istent, aki kivezette őket Egyiptomból.
Saul 25 éven át uralkodott,
szerette a nép, győzedelmeskedett minden csatában.
Saul egyre gőgösebb lett, és Sámuellel egyre inkább eltávolodtak egymástól.
Izrael népe
minden egyes győzelem után jobban bízott a királyban, mint az Istenében.
Saul háza uralkodjék örökké!
Örökké!
ELAH VÖLGYE A FILISZTEUSOK CSATÁJA
Hányan vannak?
Több mint 200 000-en.
Ő is csak egy ember.
Valóban?
Hány napot várjunk még?
Ide a legjobb emberetekkel!
Gyávák! Mindnyájan gyávák vagytok!
Góliát!
Istenem, add nekem ezt a földet! Minden lépést. Csak egy lépést.
A legerősebb embereteket kértem.
Ha bottal támadsz ellenem, a dühöm végez veled.
Adj még egyet!
Még egyet!
Nem.
Mivel egy nép sorsa forog kockán,
így újra megkérdezem.
Megváltoztathatja egy kő a történelem menetét?
DÁVID HÁZA
EGY ÉVVEL KORÁBBAN
BETLEHEM JÚDA TÖRZSE
Mit csinálsz?
Így már jobb.
Jól van.
Ne!
Gyerünk! Siessünk!
Kicsikém! Úgy sajnálom!
Tudom. Jól van.
Csendesen!
Mózes miért nem ment el? Miért kellett meghalnia?
Mert amikor nagyon öreg volt…
Mint te?
Igen, olyan öreg, mint én.
Miután 40 évig vezette Izrael népét, Mózes azon a hegyen halt meg.
Az engedetlenségnek ára van. Még egy olyan nagyságnál is, mint Mózes.
Mit csinált Józsué Mózes nélkül?
Isten háromszor azt mondta neki: „Chazak veh emats.”
Légy erős és bátor! Ne félj!
Mert tudod, a félelem az ellenség. A félelem tolvaj.
Akkor miért kell bujkálnunk?
Mert a munkája még nincs kész.
Így van, Dávid.
Tehát nem szabad félnünk.
Szembe kell néznünk a félelemmel, mert Isten mindig vár ránk a túloldalon.
Neked nem a birkákra kéne vigyáznod?
Vigyáztam rájuk.
Nem eléggé. Láttam, mit hoztál haza.
Az oroszlán visszatért.
Az oroszlán? És te hol voltál?
Elkóboroltál. Az anyádról énekeltél?
Ha még egyszer a szádra veszed…
Nátán, Dávid! Semmit sem jelent nektek a népünk története?
Bocsáss meg, atyám! A pásztor megzavart.
Szegény bárány!
Túlélte.
Atyánk tudja, hogy nálad van?
Avva, menj be!
Dávid!
Atyám!
Hány birkát vesztettél?
Négyet.
Nem vagyok gazdag.
Az öreg hím volt.
Az oroszlán meghalt.
Ő volt. Meg kell ölnünk. Addig nem legelhetnek ott a birkák.
Odavesznek.
Tudod, hogy nem vihetem más földjére legelni a birkákat.
Megölhetjük az oroszlánt, ha segítenek.
Nem fognak.
Miért nem?
Miattam.
Nem miattad.
Betlehemben kiközösítenek,
ahogy a testvéreim is.
Fattyú vagyok ebben a házban.
A fiam vagy, ahogy ők is.
Megölöm az oroszlánt.
Nem. Majd én elintézem.
Mint a múltkor?
Anyáddal együtt kellett volna eltemetni.
Soha többé nem akarom hallani azt a hangszert a házamban. Érted?
Atyám, csak ez maradt tőle.
Hová mész?
Ahová tartozom.
Dávid!
Mutasd meg nekem, mi a célod!
Mutasd meg, mi az akaratod!
Hogy ki vagyok!
Kérlek!
A dal önálló életre kel. Tudod, akár egy élőlény.
Próbáld meg!
Köszönöm az Úrnak
Tiszta szívemből
Mesélek
A csodáidról
És az Úr lesz az elnyomottak ereje
Erő a bajban
És azok, akik ismerik a neved
Bízni fognak benned
Mert te nem hagytad el
Azokat, akik téged keresnek, Istenem
HAVILAH AZ AMALEKITÁK CSATÁJA
Izrael Góliát előtt az amalekitákkal
csapott össze egy nagy csatában.
Kegyetlen, vérszomjas nemzet volt, amely nemzedékek óta kínozta Izraelt.
Sámuel, a nagy látnok megparancsolta, hogy ne tartsák meg a hadizsákmányt,
ne vegyenek el semmit az amalekitáktól, csak öljék meg a királyukat,
az Agág nevű kegyetlen kannibált.
Több napig tartó harc után atyám, Saul király
és a fivérem, Jonatán ismét győzedelmeskedtek.
Győzelem!
Istenért, Izraelért
és a királyotokért!
Hercegem!
Az Úr kegyelmes volt.
Hányan haltak meg?
Ötezren.
Nagy ára volt.
De legyőztük az amalekitákat.
Betlehemtől északra elpusztult egy határ menti falu.
Egy határ menti falu? Ki tette?
Nem tudom. Felderítőcsapatot küldök.
Adjatok egy lovat!
Hercegem, az egy egész napos út.
És már több napja a csatatéren vagy.
Vigyél oda!
Menjünk a faluba!
Elfáradtál, Eliáb?
Nem, sosem fáradok el.
BAAL-HÁCOR HATÁR MENTI FALU BETLEHEMTŐL ÉSZAKRA
Amíg mi az ellenséggel harcolunk, megtámadják a népünket.
Védtelenek voltak. Fegyvertelenek.
Ki tehette? A filiszteusok?
Miért jöttek el idáig? Ezzel nem nyernek semmit.
Láttatok már ehhez hasonlót?
Eliáb!
Penge nélkül szabdalták darabokra őket. Hogyan?
Egy túlélő.
Tedd le!
Óvatosan! Eleget szenvedett már.
Fiam, ő a herceged, Saul király fia.
Csak az igazat mondd, jó?
A nevem Jonatán. És a tiéd?
Megmondod, ki tette?
Uram…
Futás!
Fuss!
Nagyon sajnálom!
A herceged vagyok, nem védtelek meg.
Pedig az én dolgom.
El kell mondanod, hogy ki tette.
Esküszöm, megtalálom, és elpusztítom őket.
Csak érted.
„Óriások éltek akkor a földön, és később is.”
Egyre ügyesebb vagy.
Minden birka megvan, ahogy kérted.
Nem a nyáj miatt jöttem.
Elnézést kérek azért, ahogy tegnap este beszéltem veled.
A lelked az édesanyádtól örökölted. Egy ló, amit nem lehet megzabolázni.
Miért kell a hegyekben maradnom?
-Rejtegetsz, mint egy leprást. -Dávid!
Küldj el a király seregébe! Hadd bizonyítsak!
A király szolgálatával nem lehet dicsőséget szerezni.
Ezt mondd Eliábnak!
Már megtettem. Sokszor.
A fivéreim miért harcolhatnak, és én miért nem?
A király elvitte őket.
Megsarcol minket, elveszi a földjeinket. A látnok előre megmondta.
Nem volt szükségünk királyra.
Eleget elvett már. Nem hagyom, hogy téged is elvegyen tőlem.
Nem tartozom ide, atyám. Tudom, hogy nem.
Ennél többre születtem.
Honnan tudod?
Mert Isten beszél hozzám.
Amikor egyedül vagyok a hegyekben. Hallom a hangját. Anyám is hallotta.
Azt mondja…
Avva!
Jaj, ne!
Avva!
Dávid!
Gyere ide!
Miért büntet engem az Isten?
Ez a démon megtámadja az otthonomat.
Dávid, állj meg! Nem állhatsz ki vele egyedül.
De igen, és meg is teszem. Mindannyiunkért.
Ne! Várj!
Nem várok tovább.
Dávid, várj!
GILGÁL TÁBOR AZ AMALEKITÁK VERESÉGE UTÁN
Mi van a fiúval?
Velem marad.
Hercegem! A gyermekek mesélni szoktak. A félelem gyorsan terjed.
-És ez a fiú… -Egy szót sem szólt.
Menj! Légy az embereiddel! Ünnepeld a győzelmünket!
Áldd meg Gibeát! Áldd meg Saul házát, Kish fiát,
Benjámin büszkeségét,
aki megtölti gyomrunkat Agág borával.
Egy kicsit emeljétek fel a király trónját a földről!
Anyám, őszintén! Mit számít ez?
Minden részlet számít.
Mikál, tedd azt bele! A munka fontos. Legyen gondod rá!
Ha ott lettél volna a csatatéren, az első napon nyerünk.
-Jonatán! -Királynőm!
Az Úr visszaadta nekem a fiamat.
-Megsérültél? -Egy kicsit sem.
Vagyis nem annyira.
-Jonatán, minden nap imádkoztam. -Kishúgom!
-És ő ki? -Nem menthetsz meg mindenkit.
Őt megmentettem.
Mi történt vele?
Az egész falut lerombolták a határon. Csak ő élte túl.
Mikál, azok a selymek Egyiptomból valók. Anyám! A selyem.
Mi a neved?
Nem beszél.
Ruben.
Üdvözöllek, Ruben! Gyere! Szereted a fügét? Én odavagyok érte.
Milyen volt az út?
Felkavarta a gyomromat.
Az udvari játékok biztos unalmasak, ha a csatamezőre vágysz.
Az udvar sokkal veszélyesebb, mint a csatatér.
Itt tudod, kik az ellenségeid.
Nem mindig. Miért jöttetek ide?
Atyánk hívatott minket. Egységet akarunk mutatni.
Tisztelni kell a törzseket. A csatának vannak hősei.
Akiknek a törzsekre van szükségük.
A hercegeknek is.
Eleget gyászoltál.
Anyám, most nyertem meg egy csatát.
Nem akarok harcolni.
Hol van atyám?
-Valamelyik hegyen. -Azon.
Győzelmi emlékművet állít.
És Isbóset?
Megtalálod, ha követed a zsákmány útját.
Mit tehetek még, hercegem?
A poharam tele van. De maradj mellettem!
Az étvágyam hamar megjön.
Sosem voltam ilyen közel a királyi családhoz.
Gyere! Ülj le!
Ülj le! Nem harapok.
Ide!
Gyönyörű az arcod.
Mondd, hogy hívnak?
Keziának.
Kezia!
Ha a testvéredet szolgálnám,
sokkal többet látnál.
Okos lány vagy. Talán elintézhetnem.
Te leszel a király?
Jobban szeretem a hatalommal járó előnyöket,
mint a korona súlyát.
Isbóset!
Épp a nehézségekről beszéltünk.
Herceg!
Üdvözlet, testvér! Szomorúnak tűnsz. Lemaradtam egy eljegyzésről?
Te is tudod. Egy csatáról maradtál le.
Valóban? Egy csatáról?
A csatát azok nyerték meg, akik vérre és hódításra szomjaztak.
Nem volt rám szükséged. Túl fiatal és művelt vagyok ehhez.
Nálad fiatalabbak harcoltak és haltak meg.
Helyes. Isten jutalmazza meg áldozatukat!
A te műved.
Testvérem, beszélj világosan!
Meggyőzted atyánkat, hogy tartsa meg az elátkozott zsákmányt.
Elátkozott? Túl fényes ahhoz, hogy átkozott legyen, nem?
Akárhogy is, a király nem emelt kifogást, szóval…
Gyere, testvér!
Élvezd a nagy győzelmünket!
Ezt érdemled.
Jól van. Ahogy akarod.
Hercegem, Jób és Ábner nagyúr kéretnek.
Siess!
Még beszélünk erről.
Alig várom.
Adok neked 50 ökröt és 400 birkát.
Miért tekintetek ránk alacsonyabb rangúként?
Mert azok vagytok. Menjetek!
Ábner, duplázd meg az adagjukat! Nekem nem vagy alacsony rangú.
Éljen örökké a király!
Túl sokat adsz.
Nagylelkű vagyok.
Az adománnyal nyert hűség mulandó.
Ahogy a fiatalság is. De élvezzük, amíg tart, öreg barátom!
Atyám!
Jonatán, fiam!
Királyom!
Elég nagy sztélé, nem?
Az amalekiták feletti győzelem emlékére emeltetted?
Annál többet jelent. Örök emlék marad.
Házunk nagyságát és Izrael dicsőségét hirdeti.
És Isten nagyságát?
A mi nagyságunk az ő nagysága.
És a határ menti falu?
Teljesen megsemmisült. Egy gyermek élte túl. Én hoztam ide.
Ki pusztította el?
Nem tudom. De láttam egy kéznyomot, ami nagyobb volt, mint egy szövőkosár.
És lándzsa méretű nyilakat.
Józsué óta nem jártak itt óriások.
Évszázadok óta nem.
Ez a filiszteusok szemfényvesztése, hogy féljünk.
Hogy barlangokba rejtőzzünk.
Reméljük.
Még mindig feldúlt vagy.
Miért osztjuk szét a barbárok zsákmányát?
Miért tartunk rabszolgákat?
Semmit sem tarthatunk meg.
Sámuel szerint.
Igen. Sámuel szerint.
Igen.
Fiam, Sámuel ideje lejárt.
Az ítéletek ideje lejárt. Ez a királyok kora, és mi vagyunk a helytartók.
Izrael első dinasztiája.
Akkor is tisztelnünk kell őt. Isten nevében beszél.
Isten miért nem hozzám szól? Az ő felkentjéhez.
Sámuel kent fel téged.
Jonatán!
Ha király leszel, valaki mindig haragudni fog rád. Mindig.
Kinek tegyek a kedvére?
A 12 törzs vezetőjének? Azoknak, akik értünk harcoltak,
és a trónunk szolgálatáért haltak meg? Vagy egy embernek?
Nem szeretem a politikát.
Az egész élet politika, fiam.
A trónon még inkább.
Hagyjuk ezt most! Gyere! Ünnepelnünk kell.
MAGASLAT RÁMA
Saul… fiam…
Mit tettél?
Beszélt az Úr?
Mennünk kell!
Hová?
Át kell adnom az Úr üzenetét.
Jóvá kell tenni azt, ami megtörtént.
Mester, várj! A cipőd!
Nézd, mennyi örömöt és gazdagságot adtál a népünknek!
Élvezd ki!
A király!
Szeretünk, Saul király!
Elnézést!
Igen, anyám?
-Viselkedj! -Mindig azt teszem.
Van saját borod.
A legjobb bor a királynak dukál.
Nem, ez… Nem.
Akkor maradj a király asztalánál!
Csendet!
Kérlek, fiaim!
Királyom, Izrael ura!
Adriel vagyok, Barzillai fia, Júda törzsének véne.
Üdvözöllek, Adriel, Barzillai fia.
Júda már régóta vezető szerepet tölt be Ábrahám fiai között.
Ahogy Benjámin is kiemelkedik, akármilyen kis törzs is.
A legnagyobbak a legkisebb törzsből származnak.
Amikor fiatal voltam, szétszóródtunk.
Barlangokban bujkáltunk az ellenség elől, akit most legyőztél.
Vezető nélkül megosztottak voltunk, a szomszédos népek áldozatai lettünk.
De a seregek ura meghallotta kiáltásunkat,
és megáldott minket egy királlyal, Saullal, Kish fiával, Benjamin törzséből.
És te, Saul, nemzetté tettél minket. Félnek tőlünk.
Gazdaggá tettél minket az amalekiták zsákmányából.
Most a marháikból lakomázunk, és a borukat isszuk,
és hatalmas királyuk, Agág megalázva ül a lábaid előtt.
Ezért Júda törzse megújítja hűségesküjét
az Úr felkentjével, Saul házával, Izrael királyával.
Uralkodásod tartson nemzedékeken át!
Hálát adok Júdának a hűségéért. Nem magamra emelem poharam,
hanem a fiamra,
akinek a bátorsága és az elvei mindig előbbre valóak voltak.
Akinek helyén van a szíve.
Imádkozom, hogy jó királyként emlékezzenek rám, de ő nagyobb lesz nálam.
A hercegetekre és szeretett fiamra!
Jonatánra, és eljövendő uralkodására!
Jonatánra! Szeretett testvéremre, aki mindenben tökéletes.
Saul házára!
Ki áll ki Izsakhár hősével? Ki szerzi meg Agág kardját?
Eliáb, gyere! Harcolj Júda törzséért!
Ki fogad a júdai Eliábra?
Uram! Miért van életben a boszorkánykirály?
Nem halhat meg megaláztatás nélkül.
Egy generáció óta kínozza a népünket.
Kannibálok és varázslók ivadéka.
Nem tartozik ide.
Pontosan ott van, ahová való. A lábam előtt ül, tehetetlenül.
Azzal, hogy itt van, hidd el…
Azt hiszem, innod kéne egy kicsit.
Nyugalom! Fogadj te is!
Lejárt az időd, te kannibál!
Valóban?
A félelem az ellenség. A félelem tolvaj.
Oroszlán!
A dombon, az ünnepség felett
találtam egy sztélét, amin ez állt:
„Saul házának dicsőségére!
„Saul legyőzte az amalekitákat.
„Hírneve jusson el minden tengerhez!
„Uralkodjék nemzedékeken át!
„Saul dicsőségére!
„Saul dicsőségére!”
A magasságos Isten prófétája van közöttünk.
Üdvözöllek, Sámuel, Elkana fia.
Áldott vagy te, a seregek urának látnoka.
Üdvözöllek, Saul, Kish fia, Benjamin törzséből.
Izrael legkisebb törzse nagy dicsőséget hozott nekünk.
Azért jöttél, hogy velünk áldozz?
Hogy megszenteld ezt a győzelmet és a napot?
Azért jöttem, hogy elmondjam, mit mondott az Úr tegnap este.
Engedelmeskedtünk az Úr parancsainak.
Az amalekitákat teljesen elpusztítottuk.
Valóban?
Akkor mi ez a hangoskodás?
Mi ez a zűrzavar?
Ez a szenny miért fertőzi meg azt, ami szent?
Gyere, öreg barátom!
Ma este ünnepelünk.
Régi történeteket mesélünk.
Isten nagyságára emlékezünk. Gyere!
Beszéljünk négyszemközt!
Mentsd meg az áldozatot!
Több ezer embert áldoztunk fel a csatatéren.
Az nem elég?
Most meg is szégyenítesz Izrael törzsei előtt?
Leszidsz, mint egy kisfiút?
Felkentem egy fiút, aki szerény volt Isten szemében.
Királyként az vagyok, akivé tettél.
Könnyeket hullattam érted, Saul. Haragudtam, sírtam egész éjjel.
Könyörögtem a mennyek Urának, de ő hajthatatlan volt.
Most úgy kell beszélnem, ahogy ő tette.
Milyen kényelmes, nem?
Honnan tudjam, hogy a magasságos szavait
vagy egy irigy öregember fecsegését hallom?
Fiamként szerettelek.
De a fiaid mégsem szerettek téged.
Nem követték az utad.
Pont ezért követelt a nép egy királyt.
Jól van, Saul.
Elmondom, mit mondott nekem Izrael istene.
Beszélj!
„Bánom, hogy Sault királlyá tettem.
Hátat fordított nekem.
Nem követte a parancsomat.”
Mikál!
Mit tettünk?
Engedelmeskedtem az Úr szavának. Elpusztítottam az amalekitákat.
Agág mégis életben van.
Az asztalomhoz láncolva, mint egy kutya.
Azt mondta az Úr, hogy öld meg.
Királyságot építettem fel.
Szétszórt törzsekből.
Ez miért nem elég?
Királyságot építettél?
Te?
Saul, amikor nem hittél magadban,
az Úr felemelt és királlyá tett téged.
Most, hogy elteltél magadtól,
fellázadtál, és gonosz lettél az Úr szemében.
Gonosz?
Saját dicsőségedre használtad Izrael trónját,
visszaéltél a hatalmaddal, ezért gyötrelmek várnak rád.
Az elméd megbomlik.
Elhallgass, varázsló!
Nem vagyok varázsló.
Csak egy hírnök vagyok.
Sámuel, féltem a néptől.
Megtartottam a legjobb áldozatot.
Mindent feláldoztam volna.
„Jobb az engedelmesség a véres áldozatnál és a szófogadás a kosok kövérénél!
„Mert, mint a varázslásnak bűne
olyan az engedetlenség és a bálványozás.”
Féltem tőlük.
Miért? Miért féltél az emberektől?
Miért nem Istentől félsz? Miért az emberektől?
Én…
Szerettelek.
Felkentelek téged.
Áldj meg! Áldozz velem!
Királynak választottál. Az apám vagy.
Isten választott ki téged. Most pedig mást választ.
Mivel nem fogadtad meg a te Istened szavát,
az Úr, a te Istened most elfordult tőled, a királytól.
Isten szelleme elhagy téged.
Ez az én királyságom.
És a fiam következik a trónon. Jonatán fog uralkodni.
Sosem fog uralkodni.
Sámuel!
Az Úr elvette tőled a királyságot, és egy nálad nagyobb férfinak adta.
Kinek?
Sámuel!
Sajnálom, gyermekem.
Sámuel!
Atyám! Mi történt?
-Sámuel! -Mi történt?
Hagyj békén! Menj innen!
Menj innen!
Segítség!
Belefáradtam abba, hogy félek.
Isten azt mondta Józsuénak: „Légy erős és bátor!
„Ne félj!”
Miért jöttek ide az istenek?
Az istenek istene jött el ide.
Saul már biztosan nem haragszik.
Saul már nem haragszik.
De Isten igen.
Ahogy a kardod gyermektelenné tette a nőket,
úgy lesz anyád is gyermektelen mindörökre.
Istent nem lehet kigúnyolni.
Mester, most hová megyünk?
Találnunk kell egy királyt.
Megváltoztathatja egy kő a történelem menetét?
Igen. Megváltoztathatja.
De a sorsnak ára van,
és Dávid felemelkedésével a családom mindent elveszít.
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Hegyi Júlia Anna