DETTA HAR HÄNT…
Till Sauls hus, kung över hela Israel.
Lejonet har återvänt.
Var var du? Längre bort och sjöng om din mor.
Gränsbyn då?
Jag såg avtrycket av en hand större än en vävares korg.
Samuel, ikväll firar vi.
Du har förvrängt Israels tron till din egen ära.
Saul, Gud valde dig till kung.
Nu väljer han en annan.
Jag dödar lejonet.
Möt det inte själv.
Jag kan och jag ska.
Det är för tidigt.
Nej, vi är här precis i tid.
Och det här kommer inte hända igen förrän om 28 år,
när solen, månen och stjärnornas konstellation
är precis som den var i skapelsens gryning.
Titta, David.
Solen går upp. Minns du det?
Birkat hachama.
Följ bara med.
Välsignad vare du
Herren vår Gud
Universums konung
Som utför skapelsens verk
Ni borde inte vara här.
Ingen av er.
Du och ditt barn besudlar Jishajs namn,
och hela Betlehem.
Stanna här.
Du kanske har hört.
Jag ser saker.
Visioner.
Och vill du veta vad jag sett?
Historien kommer känna min sons namn långt efter att ditt är glömt.
Hur vågar du?
Kom, David.
Är jag en förbannelse?
Nej, David.
Du är underbart och fantastiskt skapad.
Min son.
Tysta dig och lyssna.
Vad hör du?
Ingenting.
Slut ögonen…
…och lyssna noga.
Inte bara med öronen, utan med din själ.
Djup kallar till sig djup.
Och i stillheten och tystnaden, kommer du höra Gud.
Lyssna på honom. Han kommer säga dig vem du är.
Inte de.
Jag hör ingenting.
Det kommer du.
Får jag leka mer er?
Eliav, vänta på mig!
Inte bortom muren, David.
Jag vet.
-David. -Jag vet.
Djup kallar till sig djup.
Visa mig vem jag är.
Var väldigt stilla, David.
Han kommer att känna din rädsla.
Förstår du?
Andas lugnt.
Och David…
…min son…
…jag älskar dig av hela mitt hjärta.
Ima? Ima, nej!
Ima, nej!
-Spring, David. -Nej!
Nitzevet!
David.
Nitzevet.
Vad har du gjort, David?
Allt är bra, min älskling. Allt är bra.
David, din mor frågar efter dig.
David, kom.
Kom.
Jag är rädd att livet kommer att bli så svårt för dig.
Jag kommer inte vara här för att skydda dig.
Nej. Du kommer bli bättre. Du blir det.
Han kallar på mig.
Jag vet det.
Jag vet att det är så.
Han visade mig… vad du kommer att bli.
Vad?
Kom ihåg det.
David.
Ima.
Kom, David.
-Kom ihåg vad? Nej! -David, kom.
-Ima, nej! Nej!
Snälla!
Min son, stanna. Stanna här.
Stanna här.
Din mor…
…finns inte mer.
Gå till östra fältet.
-Ta hand om fåren. -Varför?
För att kunna sörja kan jag inte längre se på dig.
-Gå. -Jag vill se henne.
Lämna det här huset.
-Nej, jag vill se Ima. -Lämna det här huset.
Gå. Vakta fåren.
Gå.
Snälla, jag ber om din hjälp. Jag känner alla här.
-Snälla, jag ber dig. -Jag vill inte.
Saba, titta!
Det är pojken.
Det är sant.
Min son.
Mår du bra?
När kommer du lära dig?
Trotsa mig inte igen.
Han skrämmer dig inte mer.
GIBEAS FÄSTNING ISRAELS NYA HUVUDSTAD
Far?
Mitt barn…
Hur länge har jag sovit?
Jag hämtar de andra.
Jag är snabb.
Far har vaknat igen.
Han verkar mer som sig själv den här gången.
Jag varskor drottningen.
Mikal.
Prata med mig.
Hans skrik.
Det är som om han bränns levande.
Jag kan inte skaka av mig dem.
Snälla.
En annan gång.
Vad har Samuel gjort?
Jag vet inte.
Det jag säger nu…
…får inte bli känt, inte av någon.
Samuel avser att smörja en annan som han smorde mig.
Min kära, ni har haft feber och drömt om mycket.
Han sa det lika tydligt som jag gjorde nu.
Först då föll jag in i mörkret.
Men det är förräderi.
Varför skulle ni låta Samuel gå?
Samuels makt är inte av den här världen.
Min klinga gör inget.
Ni har blivit smord tre gånger.
Folket vördar er.
Folket vördar även Samuel.
Abner.
Hitta honom.
Låt skugga honom.
Ta hit den han smörjer.
Det ska ske.
Jag har bett er om mycket under årens gång.
Den Samuel ska smörja…
…han måste dräpas, tillsammans med alla andra i hans hushåll.
Alla tecken på svaghet i vårt hus är ammunition för filistéerna.
Förstår ni?
Vem tjänar ni?
Hur kan ni fråga mig det?
Säg det.
Jag tjänar Sauls hus.
STADEN GAT FILISTÉERNAS LAND
Ge mig gudarnas vishet och mina anfäders styrka.
Min kung, de har anlänt.
Var hälsade, kungabröder av Filisteen.
Jag har länge drömt om den här dagen,
där vi fem finner en anledning att samlas istället för att slåss.
Det räcker så. Varför är vi här?
Hebréerna har förstört Amaleks hus.
-Det är omöjligt. -Men så är det.
Turen är på Sauls sida nu.
Saul är åsnornas kung.
De hebreiska stammarna är inget.
Trots det har kung Agag, med stridsvagnar, järn och otaliga män,
blivit förintad av de där obetydliga stammarna.
Rykten.
Så vi befäster våra städer.
Nej.
Med fem enade arméer ska vi rida mot Saul.
Och när vi gör det, kommer våra gudar och mardrömmar gå före oss.
Och hur vet vi att det här inte bara är blind hämnd?
Saul, efter att ha dödat er far på slagfältet för många år sen,
finns det inte en ledare ibland oss att leda de fem arméerna.
Särskilt inte ni.
Akish, kung av Gat.
Jag saknar er far.
Han hade bättre smak för vin.
Gör i ordning hästarna.
Ja, min kung.
Vart ska vi?
Kalla på nya gudar.
BETLEHEM JUDA STAM
Ät. Drick. Varsågoda.
Mitt folk, Judas stolthet har återvänt.
-Tack. -Välkomna.
Jishajs söner, och kaptenen för kungens garde, Joab.
Män som har kämpat under min fana.
Min fana.
Jag återlämnar dem till er, levande och i hälsa.
Bröder…
…jag bringar hälsningar från Sauls hus,
kung över de tolv stammarna och krigets herre.
Och gratulationer
till bruden, Rakel, och hennes
förbryllande val av min vän Jacob.
Av alla tillgängliga hjältar, valde hon den här.
Kungen håller hela sitt folk i högt anseende,
inte minst dem av Judas stam.
Så han skickar sina egna släktingar att lyckönska er förening.
Välkomna Mirab och Mikal.
Kung Sauls döttrar.
Hej, Judas folk.
Hälsningar från kungen och vår familj.
Vi har bara välgång om ni är lyckliga och i hälsa.
Och det verkar vara så idag.
Gratulerar till det nya paret, Jacob och Rakel,
namn som härstammar från våra förfäder,
som i de gamla historierna.
Kungens hus avser att förlåta alla skulder för denna nya familj,
samt ge dem mark och får från våra egna hjordar,
så att ni kan börja er resa
med rikedomar och frihet som speglar er nya kärlek.
Gratulationer.
Varsågoda och njut av vinet.
Välkomna.
Underbara känslor. Verkligen.
-Jag är rörd. -Var inte sån.
De kanske träffades och älskade varandra från första ögonkastet.
Eller så träffades de nyss
när hennes far bytte sin älskade dotter mot ett dussin får.
Rörande ord.
Mor skulle vara så stolt.
Snälla.
Det här kungliga besöket är inget annat än en distraktion.
Visa upp prinsessorna,
så att de kanske inte märker att deras kung håller på att bli galen.
Varför säger du sånt?
Behöver far vår hjälp här, är det så.
Nu har vi gjort det, så vi bör kunna fara nu.
-Jag vill dansa. -Vad?
Jag tänker dansa.
Varför?
Nej.
Prinsessan, snälla, nej.
Joab.
Var inte svartsjuk.
Ja?
David, ska sjunga en finare sång. En finare.
Res dig, min älskade, min fagra,
Och följ med
Ty se, hösten är förbi
Regnet är över och borta
Blomknopparna visar sig på jorden
Tiden att sjunga är kommen
Och turturduvans röst
Hörs i vårt land
Res dig, min älskade, min fagra
Och följ med
Skrev ni den här sången?
Den här?
Inte den här.
Min mor lärde mig den.
Er mor?
Den är vacker.
Hon är en bra lärare.
Ja, det var hon.
Jag kanske kan skriva en sång till er en dag.
Vem är ni?
Koncentrera dig på att underhålla gästerna, herde.
Det är därför du är här.
Joab.
För din insats.
Den här är fin.
Direkt från slagfältet.
Ett amalekitklinga?
Akta huvudet, kusin.
Jaob, låt honom vara.
Ja, prinsessan.
Det är dags att fara.
Jag har ordnat logi åt er och Mirab på min fars vingård.
Vi återvänder till fortet imorgon bitti.
Vill du dö?
-Den där kniven är förbannad. -Den är metall.
Den används av blodsdrickare vid hedniska ritualer.
-Profeten förbjöd den. -Vi behöver den.
Jag bryr mig inte om det.
Det gör jag.
Reta inte upp Joab.
-Han är vår släkting. -Ja.
Han skär halsen av dig.
Spela en sång som ger mig en fru.
Inte något sorgligt och dystert, utan något som väcker passionerna.
Min sånger är inte sorgliga och dystra.
Spela. Väck passionen.
Varför försvarar ni inte min ära så där?
Jag behandlar er likadant.
Ja, självklart.
Fortsätt intala er det.
Förstått?
Låt oss fara.
Behöver jag inte… öka farten
som en örn?
Det fungerar inte så.
Vilken tid är det?
Det är morgon.
Här. Ge hit.
-Varför gör du det så bra? -Det är lätt.
-Lätt? -En till sten.
-Här. Igen. -Ja.
Du har för mycket tid med den.
Jag har inget annat.
Vad får jag om jag kan pricka två krukor på en gång?
Det kan du inte.
Vad får jag?
En mula.
Det vill jag inte ha.
Inte min mula. Du får Abinadabs mula.
Vad?
Vem ger bort mitt barn?
Hans mula och ett hektar mark.
Du äger inte ens det.
Jag hittar det.
Vad satsar du i gengäld, om du missar?
Meningslös fråga.
-Han har inget. -Nej, om han missar,
visar han inte sitt ansikte i stan igen.
-Natanael. -Vadå, broder?
-Du är hemsk. -Du håller med.
-Du säger det bara inte. -Det räcker.
Jag vill inte ha hans mula eller din mark.
Jag vill vara en krigare.
Jag vill slåss med er.
Det är ingen ära i att slåss för den kungen.
-Far har rätt. -Han har fel.
Det är en stor ära.
David, du klarar inte att ta ett dussin steg innan en fiende dödar dig.
Kan vi fara hem?
Jag kan slåss. Det vet jag.
Det här är inte att slåss. Det är att jaga bort fåglarna.
Jag drack det där.
Okej, titta på det här.
Två krukor på en gång.
Varsågod.
Jag vill slåss med er.
David.
Jag kan inte sätta dig bland kungens krigare. Det vet du.
David, du borde ha behållit den här.
Den kan vara till nytta.
Du vet, för att klippa får med.
Min kniv fungerar bra.
Jag dödade kungen med den.
Eliav, sist jag hörde den här historien var det en björn.
Det var en björn.
Och nästa gång?
En drake?
Tror ni mig inte?
Nej.
Han gav mig det här.
Oj.
Jag vet inte eller bryr mig inte om något av det är sant.
Men jag vet det här.
En amorit gav mig det här.
En filisté… det här.
En amalekit gav mig det här.
Att vara hebré gav mig det.
Och Shlomo gav mig det här.
För jag är en krigare. Det är vem jag är.
Du, David, är en poet och du är en herde.
-Du är inte en blodets man. -Jag är krigare.
-Det är du inte. -En Benjamin-kvinna.
-Vassa tänder. -Visa honom.
Eliav, snälla. Kan du prata med Joab?
Joab? Mannen du provocerade igår?
-Han lyssnar på dig. -Under Abner.
-Fråga bara. -Nej.
-Snälla. -Jag tänker inte trotsa vår far.
Han tog dig till bergen,
han är skälet till att du stannar där.
Visst.
Då hittar jag min egen väg.
-Till slagfältet? -Ja.
Gör så.
-Kom igen. -Vad?
Om du verkligen vill se vad döden är, ska jag visa dig.
Visst.
Er ilska är bra på slagfältet, men inte här.
Ni bad mig sparra. Ni har mer som bekymrar er.
Ni känner mig väl.
Sen dagarna då vi bara hade träsvärd att slåss med.
Vi slogs med högafflar…
…och herdestavar.
Näbbar och klor om vi måste.
Ändå segrade vi, som vi måste nu.
Min far besegrade arméer som hade järn och brons.
Nu besegrar han inte sinnet.
Vi har kommit så långt, Abner.
Varför gör Gud så här?
Jag är bara soldat.
-Gud talar inte med mig. -Min far gjorde det.
Vad sa Samuel till honom?
Ni får fråga honom själv.
Men en sak är klar.
Ni kommer att styra.
Min far är Israels kung.
Er far tar sig inte ur sängen.
Varför bad ingen mig att sparra?
Förlåt, min kung.
Jag tänkte att ni behövde vila i 11 dagar till.
Jag har aldrig mått bättre.
Ett ögonblick med min son.
Vad bekymrar dig?
Säg det nu.
Vad sa Samuel till er?
Det är oviktigt.
Far, han har varit arg förut.
Vad det än är, ni offrar med honom,
och allt är bortglömt.
Allt kommer inte glömmas bort.
Samuel är en gammal man, bitter över makten han förlorat.
Är det vad ni tror?
Jag är rädd för att det är så.
Det är inte mannen jag känner.
Han är den Högstes röst.
Jag har alltid älskat honom.
Ni lärde mig det.
Alla män förändras.
Du kommer att vara redo.
Jag lovar.
Men jag är ännu kung.
Kom ihåg det.
Var är din syster?
Jag önskar att jag hade en lika flitig lärling som ni.
Ahimelech, jag hoppas att det går bra. Jag vet att jag inte bör vara här.
Er hemlighet är säker hos mig.
Biti, min söta.
Far.
Ska du ha den där?
Ahimelech ger mig… speciella privilegier.
Jag är trots allt kungens dotter.
Det fanns ingen kopia av Moses lag i den fattiga byn Benjamin.
Vi är förvaltare av ett stort privilegium.
Jag är glad att du använder den.
Vad läser du?
Folket plågades av giftiga ormar.
Gud sa till Mose att ta en kopparorm
och sätta den på en stång och lyfta upp den så att alla kunde se.
Och alla som såg på den levde,
läkte, omedelbart.
Tror ni att det är sant?
I mitt hjärta, ja.
Varför skulle då Gud inte läka er?
Vem säger att jag inte är läkt?
Jag vill visa dig nåt.
När jag var ung,
hörde vi knappt talas om guld eller brons, för att inte tala om att se det.
Men i åarna öster om Negev,
om man letade på rätt ställen,
fanns det stenar, som var olika alla andra.
Man kunde leta i en månad och inte hitta en sån sten.
Din mor älskade dem.
Vi tillbringade oändliga timmar med att leta efter dem tillsammans.
Men ärligt talat…
…försökte jag övertyga henne att gifta sig med mig.
Så jag lät göra det här åt henne.
Kommer hon tycka om det?
Jag tror att hon kommer att älska dem.
För alltid.
Det kommer påminna om bättre tider.
Frukta inte, mitt barn.
Allt kommer bli bättre.
Du har mitt ord.
Hallå.
Får jag fråga en sak?
Varför inte? Vi har inget annat att göra.
Vad minns du av henne?
Min mor.
Ibland tycks hon blekna bort.
Jag vill helst inte minnas den tiden.
Din mors bortgång, skulden du bär,
ibland känner jag…
Det visar att livet kan vara grymt och orättvist,
speciellt med sånt man inte kan förändra.
Hon var en kvinna med stor övertygelse och värme.
Hennes sånger fyllde huset.
Jag ångrar att jag var så ovänlig.
Du.
Vill du ta dig till kriget och barbari?
Där är det.
Vem gjorde det här?
Det är ett mysterium.
Vi borde ta reda på sanningen.
Kan du göra det prins Jonatan inte klarade?
Han tror att det gjordes av…
Vad?
Nej.
Vi är bevakade.
David?
Är du hebré?
Var det här ditt hem?
Nej.
Jag är inte härifrån.
Kom du ensam?
Ensam.
Och jag vet inget.
Är du av Juda stam?
Lejonets stam?
Jag dödade ett lejon.
Imponerande.
Min bröder tror inte på mig.
Jag har gjort mycket som mina bröder inte tror.
Storhet avfärdas ofta av de som står oss närmast.
Det här är brons. En filisté?
Filisté?
Ditt folk har en legend, eller hur?
Anak?
-Anakim? -Anaks söner?
-Ja. -Jättar.
När gudaväsendena fick barn med människornas döttrar.
Och ni tror på dem?
Jag tror på alla Moses ord.
Mose.
Som dränkte den egyptiska armén genom att dela havet.
Hashem dränkte armen. Mose var hans kärl.
Hashem?
-Namnet? -Gudarnas gud.
Är han?
-Ingen annan finns… -Ingen annan behövs.
Då måste jag fråga dig.
Kan Gud rädda dig nu?
David! Spring!
Spring!
David!
David, spring.
Spring.
David, kom nu. Vi går.
Eliav.
Spring.
-Eliav, här. -Nej. David!
Nej.
Eliav, nej.
Eliav.
Ska jag kalla på fler män, döda dem?
Nej.
Det är klart.
Vi har viktigare byten att jaga.
Jag gör det.
Jag gör det! Sluta!
Förlåt, Josia.
Ingen borde behöva bevittna sånt här.
Herren ska välsigna och bevara er, min kung.
Ge er sömn.
Ni fruktar sömnen.
Denna rasande kamp i mitt sinne. Tänk om jag inte kan vinna striden?
Ni vinner varje strid.
Ni besegrar alla fiender.
Och ni har gjort deras fallna fästning till vårt hem.
Är ni lycklig här?
Det är lite dragigt.
Ligg hos mig.
Kom.
Minns ni vårt första hem?
Vi var tillsammans.
Livet var enkelt.
Det var en fristad.
För att ni var där.
Det var allt jag behövde.
Sov, min älskade.
Sov och kom tillbaka till mig.
Snälla, kom tillbaka till mig.
Har ni gjort den här?
Tycker ni om det?
Den är vacker.
Den kommer att skydda er. Det blir er rustning.
Adonai som räddade oss ur Egypten,
vänd oss inte ryggen nu.
Må de dödas uppoffringar vara värdiga ert syfte.
Snälla.
Visa mig ert syfte.
Samuel.
Jag ska dräpa er.
Kungen kommer att fälla Israels domare.
Mor?
Jonatan.
Jag ska dräpa er.
Jag ska hugga ner er…
…hugga ner er likt det höga gräset.
Gräs som torkar och bleknar…
-Far? -…och glöms bort.
-Allt är glömt! -Far!
Allt är glömt!
Far.
Nej, Saul! Nej!
Far.
-Far. -Jonatan.
-Hjälp mig. -Jag ska.
Hur har det blivit så här?
Ni måste vila.
Kom, så får vi er i säng igen. Kom.
Eliav.
Eliav, vakna. Vakna.
-Vakna. -Lämna mig.
Jag klarar det aldrig.
Vakna.
Du har varit i krig.
-Det är för långt bort. -Nej.
Lyssna. Jag är starkare än du tror.
Se på mig.
Jag är starkare än du tror.
Kom.
Undertexter: Ania
Kreativ ledare K. Teglof ror.