AZ ELŐZŐ RÉSZEK TARTALMÁBÓL
Erő lakozik benned.
A királyi látogatás csak elterelés.
Az öcséd meggyalázta a lányomat.
El kell venned, különben halálra kövezik.
-Mi ez? -Üzent a király.
Dávidot hívatja.
Ezt neked készítettem.
„Dávid” van ráírva.
Királynőm! Miért van itt?
Alig várom, hogy játssz!
Júda törzse át akarja venni a hatalmat.
Dávid!
GIBEA ERŐD
IZRAEL ÚJ FŐVÁROSA
Jó a mi istenünk
Az Úr
Az egyetlen
Halljad, Izrael!
Az Úr a mi istenünk
Az Úr
Az egyetlen
Adriel!
Hogy van a törzs?
Júda törzse elégedett.
A fiaim egyre jobb kardforgatók.
És egyre inkább az őrületbe kergetnek.
Különösnek találtam, hogy a minap az erődben
Izrael királyát, az Úr választottját
pogány istenek faragványai vették körül.
Levéstük az arcokat a falakról,
amikor a filiszteus erődöt átalakítottuk.
Nem tudnék ott élni.
És mégis erre vágysz.
Észrevettem.
Szerinted én nem vettem észre,
hogy mutogatsz engem a beteg király előtt, hogy lássa, támogatod?
Nagyra értékeli a hűségedet.
Izrael legnagyobb törzseként biztosan.
Kíváncsi vagyok,
hogy a látnok hogyan vett részt az ünnepi lakomán.
És amióta a szemünk láttára lemészárolta
az amalekiták királyát, rejtélyes okokból sok helyen megfordult.
Láttad őt arrafelé?
Érdekes.
Tehát ez aggaszt?
Igen.
Áldozatot mutatott be.
Kiért?
Ábner, az információ értékes.
Kellenek bizonyos biztosítékok.
És ezúttal mire gondoltál?
Szóljatok a királynőnek!
Mit mondott még?
Nem sokat.
De azt tervezik, hogy Júda törzse
átveszi a hatalmat.
Adriel hűséges, mert egyelőre haszna van belőle.
De a Látó felbukkanása miatt előnyöket akar kovácsolni.
Véget kell vetnünk ennek.
Emlékeztessünk mindenkit Isten hatalmára az egész királyságban.
Hogy erőt mutassunk.
Már megbocsáss, de nem ez a megoldás.
A népnek a király erejét kell látnia.
Nem illendő beleszólnod.
Nincs okod félni tőlem.
Hidd el, nem félek!
Nem, igaza van.
A győzelem dicsősége elhalványul.
Másfajta figyelemelterelésre van szükség.
Mi lenne az?
A szerelem.
Egy házasság.
DÁVID HÁZA
A népnek látnia és tisztelnie kell a királyt.
Minden fém ragyogjon!
Igenis!
Nagyobbat.
Minden legyen kész,
mire a vendégek megérkeznek.
Igenis, felség!
Nincs még kész?
Mindjárt végeznek, királynőm.
Helyes.
„Ebben az időben nem volt király Izraelben.”
Értem.
Ez nemrég történt.
Mielőtt megszülettél. Igen.
Milyen érzés…
Izrael első hercegnőjének lenni?
Az első királyi sarjnak lenni?
Kiváltságos.
És mégis ennél többre vágysz.
A titkoknak súlya van, Dávid.
Neked nincs titkod?
Semmi fontos.
Az én titkom az, hogy néha nem akarok így élni.
Nem akarom ezt az életet, sem a vele járó kötelezettséget.
A faludra gondolok, ahol találkoztunk.
Ott egy hétköznapi lány lehetnék.
Sosem leszel hétköznapi.
Még mindig
nagyon titokzatos vagy, Dávid.
Semmit sem tudok rólad,
csak azt, hogy miattad
mosolyog újra az apám.
Nem. Miattad mosolyog.
Amikor belépsz, jó kedvre derül.
A saját szememmel láttam.
És mit látsz még…
amikor rám nézel?
Én…
a csillagokat látom. Az összeset.
És a tengert.
A kedvességet látom,
a kegyelmet és a bölcsességet.
Igazi költő vagy, ugye?
Vannak titkaim.
Súlyos titkaim.
Nekem elmondhatod.
Mi folyik itt?
Én…
Olvasni tanítom Dávidot.
Menj a szobádba!
Kezia kikészítette a ruhádat.
Fond be a hajad!
Apáddal szeretnénk beszélni veled.
Igenis, anyám.
Soha többé nem akarlak kettesben látni a lányommal.
Tudd a helyed!
Tudom a helyem.
Azért vagy itt, hogy vigasztald a királyt.
Úgy kell játszanod, ahogy még sosem.
Megtennéd a királyodért?
Igen.
Ruben! Neked őrködnöd kéne.
Hol van a jogarom?
Varázslat nélkül ennyit tehetek.
de a tinktúra, amit adtam neki, erős.
Eltűnt minden.
Időbe telik, amíg megnyugszik.
Meg fog nyugodni.
A tűz mellett van, kedvesem.
Nem emlékszel?
Nem bízom a varázslatban.
Tudom.
És nem bízom Adrielben.
Zavart lélek.
A hátam mögött kibeszél.
És félbeszakít.
Bolond,
de van befolyása.
És ő a legnagyobb törzs vezetője.
Jól van.
Segíts feltenni!
Tetszik?
Igen.
A legszebb ajándék, amit kaptam tőled.
Ostobaságot tettünk, hogy az otthonunkba hívtuk?
Nem.
Meg kell tennünk.
Mutasd meg Adrielnek az erődet!
Ne hagyd, hogy feldühítsen!
Végig melletted leszek.
Atyám!
Látni akartál?
Csodálatos!
Mire gondolsz?
Királynőnek tűnsz.
El kell mondanunk valamit.
Eliáb, üdvözöllek újra itt!
-Örülök, hogy még élsz. -Sok minden történt.
Remélem, nem.
Mit akarsz még látni, Jóáb?
Újabb falvakat támadtak meg.
Mi történt a falvakkal?
Újabb falvakat pusztítottak el. Nem tudjuk, hogyan.
Ruben álmában óriásokat látott.
Ki?
A fiú a faluból.
Készen állsz arra, hogy Adriel fiai körberajongjanak?
Csak szórakoztasd őket!
Nem olyan rosszak.
Igazad van.
Saul, Izrael királya.
És a királyi család.
Íme Adriel, Barzillai fia.
Júda nagyszerű törzsének vezetője.
A felesége, Támár.
És a fiai: Ámosz, Ezékiás,
Fineás, Simeon és Jordán.
Saul, dicső királyunk!
A családommal napok óta utazunk,
ami nem volt veszélytelen vállalkozás.
Eltört egy kerék, egy ló elpusztult. Kétszer majdnem belénk csapott a villám.
Kétszer!
Kár, hogy nem csapta agyon.
Családjaink rég nem osztották meg egymással az ételt.
Valóban, Saul.
Megtiszteltetés.
És örülök, hogy tudsz vendégeket fogadni.
Adriel!
Az egyik legnagyobb törzsünk
nagyra becsült vezetője vagy.
Azóta harcolsz a királyságért,
amióta Sámuel először a fejemre tette a koronát.
És a fiaid még mindig harcolnak értem.
Végre eljött az ideje,
hogy családjaink…
egyesüljenek.
Benjámin és Júda törzse.
A farkas és az oroszlán.
Ma felajánlom a leányomat, hogy a fiaid nőül vegyék.
Királyi esküvő lesz Mikál
és egyik fiad között.
Királyom!
Ünnepeljünk!
Pásztor, játssz!
Én kergettem fel az amalekitákat a dombra,
és kettéhasítottam a szörnyet. A torkán át a gyomráig.
Remek történet!
De amikor én levágtam az ujjait…
-Már megint ezzel jössz? -Nyugalom!
-Nem! Nem tudod… -Te a bokorba hánytál.
Hánytam?
Te nem tudsz ellenállni az ujjaknak.
Ostobák!
A bátyám mesélte, hogy újholdkor elfogtad
az egyik vezetőjüket.
Kérlek, mesélj még a hőstetteidről!
Lenyűgözőnek találom.
Úgy hallottam, az ágyat nyomod egy titokzatos betegség miatt.
Így van.
Beteg voltam.
Én is ember vagyok.
Isten felkentje, de ember is.
Királyom!
Bocsáss meg!
Elnézést! Most…
-Nézd, mit tettél! -Miattad van.
Hercegnő!
Mikál!
Milyen fontos pillanat egy ilyen fiatal nő számára!
Biztosan nagy megtiszteltetés.
Igen. Egész életemben erre a pillanatra vártam.
Kedvesem, igazán bájos vagy.
Királyom! A hercegnőnek segíteni kell.
Tudod, ha a feleségem halott lenne,
magam vennélek el, és…
mindennap boldogan ébrednék.
-Fogadd el! -Adriel, feltartod a lányomat.
Így hogy fogja megismerni a fiaidat?
Megbeszéljük a feltételeket, királyom?
Remélem, nagylelkű leszel, és a hűségemet megjutalmazod.
Én nem vásárolom meg a hűséget, Adriel.
Főleg nem a lányommal.
Biztos van náluk jobb család is.
Nézd csak a fiait!
Haszontalan, beképzelt bolondok.
Alig volt harcos köztük.
Mi haszna ebből a királynak?
Nem a te dolgod, hogy tudd.
A király ezt parancsolta.
Nem legyeskedhetsz tovább a hercegnő körül.
Megértetted?
Különben sem Júda fiai miatt kell aggódnod.
Mikál!
Megőrültél?
És te?
-Nem teheted. -Nem tehetek mást.
-Menj, mielőtt meglátnak! -Ne egyezz bele!
Ez az én életem, Dávid.
Ennek így kell lennie.
Jobbat érdemelsz.
-Tennünk kell valamit! -Nekünk?
El kell fogadnunk, hogy kik vagyunk.
Ezen nem változtat semmi.
Van egy kötelességem.
Ahogy neked is. Játssz!
Hagyd! Menj vissza, és játssz!
-Elmondom neki. -Mit?
Az igazat.
Hogy ki vagyok.
Hogy felkent vagyok…
Nem mondod el.
Egy szót sem szólsz.
-Nem hazudhatok neki. -Akkor biztosan meghalsz.
Eliáb!
Ha családtag leszek, nem lesz vérontás.
Nem érted?
-El kell mondanom neki. -Dávid!
A királyok megvédik a családjukat.
Veszélybe sodorsz minket.
Más rokonom is van.
Hadd ne kelljen választanom közöttetek!
Menj vissza, és játssz!
Rendben.
Kérlek!
Itt sokkal kellemesebb.
Meráb hercegnő!
Milyen érzés másodiknak lenni?
Igazából az elsőnek.
Te milyen testvér vagy?
A jelentéktelen.
Jordán.
Te nem akarod lenyűgözni a húgomat?
Nem én vagyok a férjjelölt.
A középső fiú vagyok.
Mindig elfelejtenek.
Én vagyok a lázadó, a csalódás.
A mellőzött gyermekekre!
Ámosz most mesél a húgodnak a hatalmas kardjáról.
„Izrael legcsodálatosabb kardja.”
Aztán a fivéreim rálicitálnak,
aztán felajánlják, hogy vessék össze őket.
És a húgom bátorítóan bólogat majd.
Tökéletes, udvarias hercegnő lesz.
A fivéreid azt hiszik, nyert ügyük van.
Az egyiküknek az lesz.
És a húgom csapdába esik.
Csodás!
És te hagyod, hogy apád eladjon
egy gazdag, törzsi vezető fiának?
Miért ne? Mind egyformák.
De akad, aki kitűnik közülük.
Furcsa vagy.
Te vagy a furcsa.
Pontosan.
Gyere!
Adj egy szent szöveget, amit magammal vihetek!
-Nem hiszem, hogy… -„Júda kezében marad a királyi hatalom.”
Azok a szavak!
Ahogy kezdődik!
Jákob áldása, hogy a gyermekeink
emlékezzenek az örökségre.
Tudom, hová menjünk.
Az oroszlán szét fog tépni téged.
Hallgass rá!
Igen.
Szenvedni fogsz.
Egy haldokló apa 12 fia
sok-sok generációval ezelőtt.
-Nagy becsben tartanám az otthonomban. -Eljött Júda oroszlánja.
Nos, királyom,
add nekem azt a tekercset!
Saul…
Öld meg az oroszlánt!
Saul…
jól vagy?
Talán még nem épültél fel.
Lehet, hogy még fáraszt téged ez a beszélgetés.
Ha gyengének érzed magad…
Nem lenne bölcs dolog szétszedni a szent szövegeket.
A királyságot sem lenne bölcs dolog felosztani.
Ugye?
Mit akarsz, Adriel?
Unom a játszadozást.
Kérj még valamit, és talán megkapod!
Egy állandó helyet a tanácsodban.
Királyom, a legjobb mód arra, hogy téged szolgáljalak,
ha a vének vezetője leszek.
Rendben.
Később megbeszéljük a részleteket.
Most igyunk!
-Ünnepeljük a gyermekeinket! -Rendben.
Igen.
-Visszajövök. -Igen.
Bocsáss meg!
Veled vagyok,
melletted, állandóan.
Megbeszélted?
Ravasz róka.
Hamarosan melletted áll.
Van egy ötletem.
Pásztor, játssz valami vidám dalt!
Szólj a lányoknak!
Igen, köszönöm.
Apádnak segítség kell.
Mutasd meg, hogy milyen értékes vagy!
Csodálatos látni, mennyire szeretitek egymást a királynővel.
Már az első pillanattól tudtam.
Szerelemből házasodni!
Milyen jó, ha megadatik.
Meg kell becsülni.
Te jól láttál mindent.
Melyik fiát választanád Adrielnek?
Egyiket sem.
Nem.
Hozzám kéne jönnie.
Ez felettébb szórakoztató.
Pásztor!
Csodálatos!
Gyönyörű!
Utálja ezt a táncot.
Figyelem!
Szeretnék bejelenteni valamit.
Hosszas mérlegelés után…
Büszke vagyok rád.
Úgy döntöttem, hogy egy különleges és gyönyörű házasság
köttessék az én gyönyörű leányom…
Meráb…
És?
Ő közte.
Jordán.
Meráb és Jordán közt.
Isten áldja őket ebben a szent egyesülésben!
Nos, igen.
Bármelyik lány megteszi.
A boldog párra!
Mikál!
Látnia kell, ahogy iszunk.
Nem is tudom.
Mosolyognunk kéne.
Kiszámíthatatlan.
Ezt akarod?
Igen.
Köszönöm.
Te örülsz ennek?
Ha a király ezt akarja, hogy mondhatnék nemet? Nem?
Menj! Menned kell.
-Kérlek… -Dávid, menj el!
Menj!
Tele vagy meglepetéssel.
Én lepődtem meg.
A folyosóra néztem,
és megláttalak egy férfival, boldogan, nevetve,
mint amikor kislány voltál.
Azt hittem, már nem érdekel a boldogságom.
Hogy mondhatsz ilyet?
Mindenki tudja, hogy Mikál a kedvenced.
Ő a mindened.
És…
megértem.
Mindig úgy viselkedik, ahogy kell.
Te pedig kedved szerint.
Mint az anyád.
Meráb!
Te vagy az elsőszülött.
És a látszat ellenére
mindig a boldogságodra gondolok.
Mindig.
Te fogod figyelni Adrielt.
Saul házát nem osztják meg.
A szavamat adom.
Nézz le, Dávid!
Látod a csontokat és a rongyokat?
Nem te vagy az első, aki szembeszáll Saullal.
Azt hitted, eljössz a palotába, eljátszol néhány dalt,
és megrontod a hercegnőt?
Te hoztál ide. A király parancsára.
Hogy megvigasztald. Nem azért, hogy megrontsd a lányát.
Azért voltam a hercegnővel, mert ő kérte tőlem, kuzin.
Születésed óta a családunk nevét viseled,
és a fivéred túlságosan elnéző volt veled.
Most megtanulod a leckét!
Ettől a pillanattól kezdve, nem találkozol a hercegnővel,
nem nézel, és nem is gondolsz rá!
Megértetted, te fattyú?
Esküdj meg, különben lezuhansz.
Csak tessék!
Micsoda?
Nekem küldetésem van, Jóáb.
Isten megmutatta.
A sorsomat.
Te tudod, mi vár rád?
Apád ma kegyes volt hozzád.
De tudnod kell, hamarosan férjhez mész.
Tudom.
Családunk jó híre veszélybe került.
Nincs szükségünk pletykákra.
Arról, hogy futsz ezután…
a pásztorfiú után.
Az emberek látják.
És suttognak.
És miért baj, ha pásztor?
Atyám is szegény szamárpásztor volt.
Apád a felkent király.
Amikor hozzámentél, nem volt az.
Egy paraszt lánya vagyok.
Te egy király lánya vagy.
Tudod egyáltalán, ki ez a fiú?
Igen.
Tudom.
Ő…
szerény.
És szenvedélyes.
És bátor.
Nem tekint rám trófeaként.
És neve is van.
Dávid.
És tudod, miért…
él egyedül Dávid a dombon?
Mert egy fattyú.
Számkivetett.
Akárhová megy, megszégyenül.
Ez a fiú elrabolta a szívedet, megértem.
De egy év múlva elfelejted a nevét.
De a családnak okozott kár…
nemzedékeken át megmaradhat.
Légy büszke, mert amikor férjhez mész,
a házasságotok sokkal erősebb lesz, mint ez a múló románc.
Megvédi majd a családodat.
És a királyságot.
Tudod, édesem…
a fiúnak igaza van.
Te nem trófea vagy.
Hanem egy pajzs.
Ruben!
Hol jártál?
Mennyi mindent cipelsz! Segítek.
-Egész éjjel dolgozol? -Szeretek dolgozni.
Nincs rémálmom, ha ébren maradok.
Megértem.
Megint ránk támadnak az óriások?
Akiket álmomban látok.
Soha.
Megvédelek.
Megígérem.
Túl kicsi vagy.
Izrael királyára
és házaink boldog egyesülésére!
Hűségesen szolgálok
tanácsadótokként, Izrael véneinek vezetőjeként.
Mielőtt visszatérsz, szeretnék pohárköszöntőt mondani…
Merábra,
szenvedélyes lányomra!
Új férjed védjen meg és adjon neked erőt,
és mindig emlékeztessen arra, ki vagy.
És Adrielre!
Büszke vagyok arra, hogy egyesítettem családjainkat.
Ajándékként…
elhoztam ezt a tekercset.
Megkértem a fő írnokunkat, hogy keresse meg
Jákob áldását fiaira.
Szent szavak.
Ez a legértékesebb dolog, amit valaha birtokoltam.
Felolvashatom Jákob áldását a gyermekeinknek,
hogy emlékezzenek örökségükre?
Mielőtt felolvasom ezeket a varázslatos szavakat,
köszöntőt mondanék, hogy kifejezzem, mennyire hálás…
Adriel, olvasd fel a tekercset!
„Jákob azután hívta fiait és így szólt:
„Gyűljetek össze, hadd adjam tudtotokra, ami a távoli időkben rátok vár.”
-„Aztán Jákob így szólt: 'Júda…” -Saul!
Mindent elveszítesz.
Csendet!
El fogja venni tőled.
Az oroszlán ellened fordul.
Nem hallod?
„Júda, téged dicsérnek majd testvéreid,
kezed ellenségeid nyakán lesz.”
Hát nem látod?
Trónbitorló!
Tolvaj!
„Nem távozik Júdából a jogar…”
Hallgasd a szavait!
„…sem a kormánypálca térdei közül.”
-Júda oroszlánja eljött. -„Míg eljő Siló
„és a népek…
-Az oroszlán ordítani fog! -„…engedelmeskednek neki…”
Elég!
Még nem fejeztem be az áldást.
Majd én befejezem.
„Benjámin ragadozó farkas.”
„Reggel prédát eszik,
„este zsákmányt osztogat.”
Királyom, jó a memóriád.
Minden világos.
Tudom, miért jöttél.
Ezt hogy érted?
Az első pillanattól kezdve
el akartad tőlem venni a trónt.
Királyom!
-Ez nem igaz. -Királyom!
Csak szolgálni akarlak, erre sértegetsz?
Hazudsz.
Minden szavad hazug.
-Saul… -A házassági ajánlat nem él.
-Ne, Saul! -Nem egyesülnek házaink.
Fáradt vagy, beszéljük meg reggel…
Ne csitítgass, asszony!
A királyod vagyok!
A fiaid sosem lesznek méltók a lányaim számára.
És a kapzsi kezed nem érhet a trónomhoz.
-Soha! -Igaz, amit mondanak.
Megőrültél!
Tűnj el a házamból!
Kifelé!
Menjünk, mielőtt megöl mindenkit!
Fiaim!
Soha ne érj a trónomhoz!
Meráb!
Nagyon sajnálom!
Ez a család el van átkozva.
El van átkozva.
Az oroszlán ellened fordul.
Menj innen!
Hagyj engem!
Miért kísértik még a démonok?
Nem tudsz segíteni?
A lelkében dúl a háború.
Nagyobb hatalom kell, hogy meggyógyítsam, de nem engeded.
És ha megengedném?
Fekete mágiát használnék.
-Nem. -Boszorkányságot?
Nem.
Olyan erős tinktúrát készítenék, ami kiűzné az ördögöt belőle.
Felszabadulna a lelke.
Nem hisz a fekete mágiában.
Olyan sötét erő tartja fogva, amilyennel még sosem találkoztam.
Nem bízhatunk benne.
A törvény tiltja.
Nem fog törvényt szegni.
A király engedélye nélkül tilos.
A király mélyen alszik.
Nem lenne bölcs várni.
Ha ő nem változtat a törvényen,
talán neked kell.
Pásztor!
Bocsáss meg!
Nem tudtam aludni.
Én sem.
Ezt nézd!
Ez a palota egy filiszteus erőd volt, mielőtt meghódítottuk.
Ezért most kivájják a királyaik és isteneik arcát,
és mi belevájjuk a sajátjainkat.
Minden új korszak lerombolja a régit.
Kíváncsi vagyok, mire fognak emlékezni rólam.
Saul neve örökre fennmarad.
A családom szerint hibát követtem el.
Meráb sosem bocsát meg.
De éreztem, ahogy kicsúszik a kezemből
minden, amiért harcoltam.
Mindent elvesznek tőlem. És ki?
Adriel, Júda törzséből.
A családom azt hiszi, megőrültem,
de az a kurafi
a trónomra vágyott, és nem méltó rá, hogy beleüljön!
Erről a székről…
álmodik minden férfi…
Megváltoztat, amikor benne ülsz.
A királyokat félreértik.
A királyokat felkenik.
Nem a saját akaratukból.
Bár ne hozna ekkora bajt a családomra!
Megbocsátanak.
Láttam, mennyire szeretnek.
Beleülsz?
Hogy milyen érzés?
Csak a király ülhet bele.
Lefekszem pihenni. Holnap nehéz nap vár rám.
Elkísérlek.
Ne!
Menni fog.
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Hegyi Júlia Anna