TIDLIGERE I...
Jeg fornemmer en kraft i dig.
Dette besøg er en distraktion.
Din bror besudlede min datter.
Gift dig med hende, eller bliv stenet til døde.
-Hvad er det her? -En hidkaldelse.
-Til David -Vi ses igen.
-Beskyt ham. -Den her er til dig.
Der står "David".
Hvorfor er han her?
Der er en ny plan om at tage magten. Den kommer fra Judas stamme.
David!
Hør, Israel
GIBEAHS FÆSTNING ISRAELS NYE HOVEDSTAD
Herren er vor gud
Herren
Er ét
Hør, Israel
Herren er vor gud
Herren
Er ét
Adriel.
Alt vel med stammen?
Judas stamme er tilfreds.
Mine sønner bliver bedre til sværdkamp.
Men de driver mig til vanvid.
Da jeg besøgte fæstningen, fandt jeg det interessant,
at lederen af Israel, Hashems udvalgte konge,
var omgivet af træsnit af hedenske guder.
Ansigter, vi har fjernet fra væggene,
mens vi gør en filisterborg til vores hjem.
Jeg kunne ikke bo der.
Men det ville du ønske.
Tro ikke, det gik ubemærket hen.
Hvad med din egen gerning?
At du viste mig frem for den syge konge som et bekvemt symbol på opbakning.
Din loyalitet er noget, han sætter stor pris på.
Det tror jeg gerne, eftersom vi er Israels største stamme.
Jeg er nysgerrig omkring
Samuels besøg under festmåltidet.
Siden seeren slagtede amalekitternes konge,
har han rejst vidt omkring af uransalige årsager.
Har du set ham i dit land?
Interessant.
Så det bekymrer dig?
Ja.
Han kom og ofrede.
Med hvem?
Abner, information er sin egen valuta.
Du må love mig visse ting.
Hvad har du i tankerne denne gang?
Fortæl dronningen, jeg er her.
Hvad sagde han ellers?
Intet, han ville dele.
Men hvis Samuel har salvet en anden,
så vil Judas stammes troskab ændre sig.
Adriel forbliver loyal, fordi det gavner ham for øjeblikket.
Seerens tilstedeværelse får ham til at ane muligheder.
Vi må sætte en stopper for det.
Jeg foreslår, at vi påminder folk om Guds suverænitet i hele riget.
En magtdemonstration.
Tilgiv mig, men det er ikke vejen frem.
Folket har brug for at se kongens styrke.
Det er ikke din plads at tale.
Du bør ikke frygte mig, Abner.
Dette er ikke frygt.
Hun har ret.
Sejrens herlighed falmer.
Vi må genvinde folkets hjerter og sind.
Hvordan?
Med kærlighed.
En forening.
Respekt for kongen kommer fra øjnene.
Skinner alt metallet?
Ja, min dronning.
Større.
Alt skal være klart,
når vores gæster ankommer.
Ja, min dronning.
Er de ikke klar?
De er næsten færdige.
Godt.
"Dengang havde Israel ingen konge."
Okay.
Det er for nylig.
Lige før du blev født, ja.
Hvordan føles det…
…at være Israels første prinsesse?
Den første kongefamilie?
Det er et privilegium.
Men der er mere, du vil sige.
Hemmeligheder er tunge, David.
Har du nogen?
Ikke af betydning.
Min er, at jeg sommetider ikke ønsker noget af det her.
Dette liv og de krav, der medfølger.
Jeg tænker på din landsby, hvor vi mødtes.
Dér kunne jeg være som alle andre.
Du bliver aldrig som andre.
Efter al denne tid
er du stadig så mystisk, David.
Jeg ved intet om dig,
bortset fra at du har fået
min far til at smile igen.
Nej. Det er på grund af dig.
Når du ankommer, bedres hans humør.
Jeg ser det selv.
Hvad ser du ellers…
…når du ser på mig?
Jeg ser…
Jeg ser stjernerne, dem alle.
Og havet.
Jeg ser venlighed,
nåde og visdom.
Du er en sand digter, hva'?
Jeg bærer på noget.
Noget tungt.
Du kan stole på mig.
Hvad er det her?
Jeg…
Jeg har lært ham at læse.
Gå til dit kammer.
Kezia har forberedt en kjole.
Og flet dit hår.
Derefter vil din far og jeg tale med dig.
Ja, mor.
Jeg ønsker aldrig at se dig alene med min datter igen.
Kend din plads.
Det gør jeg.
Dit formål er at berolige kongen.
I dag skal du spille bedre end nogensinde.
Kan du det?
Ja.
Ruben, du skulle have holdt vagt.
Hvor er mit scepter?
Mere kan jeg ikke gøre uden trolddom,
men tinkturen, jeg gav ham, er stærk.
Mine ting er forsvundet.
Han falder snart til ro.
Det håber jeg.
Det er ved kaminen, min elskede.
Husker du?
Jeg stoler ikke på magi.
Det ved jeg.
Og jeg stoler ikke på Adriel.
Han er frustrerende.
Han sladrer bag min ryg,
og han afbryder mig.
Han er et fjols,
men et magtfuldt fjols.
Og han er leder af den største stamme.
Et ægteskab sikrer deres loyalitet.
Hjælp mig med dette.
Elsker du den?
Ja.
Mere end noget, du har givet mig.
Er det dumt af os at byde ham velkommen?
Nej.
Det er nødvendigt.
Vis Adriel din styrke.
Lad ham ikke ryste dig.
Jeg er ved din side hele tiden.
Fader.
Du ville se mig?
Fantastisk.
Hvad?
Du ligner en dronning.
Vi har noget, vi vil fortælle dig.
Eliab, velkommen tilbage.
-Godt, du er i live. -Der er sket meget, siden du rejste.
Det håber jeg ikke.
Hvad har du brug for at se, Joab?
At ti landsbyer mere bliver angrebet?
Hvad med landsbyerne?
Flere er ødelagt, og vi ved ikke hvordan.
Ruben ser kæmper i sine drømme.
Hvem?
Drengen fra landsbyen.
Kan du håndtere Adriels fem grufulde sønner?
Bare underhold dem.
De er ikke så slemme.
Er du okay?
Kong Saul af Israel
og hans familie.
Lad mig præsentere Adriel, søn af Barzillai,
leder af Judas storslåede stamme,
hans kone, Tamar,
og hans sønner, Amos, Hizkija,
Phineas, Simeon og Jordan.
Saul, vores herlige konge.
Min familie og jeg har rejst i mange dage,
men det har ikke været uden fare.
Et hjul gik i stykker, en hest døde, og lynet ramte os næsten to gange.
To gange!
Synd, at lynet ramte forbi.
Det er alt for længe siden, at vores familier delte et måltid.
Bestemt, Saul.
Det er en ære.
Det glæder mig, du er i stand til at få besøg.
Åh, Adriel.
Du er en højt respekteret leder
af en af vores største stammer.
Du har kæmpet for kongeriget,
siden Samuel satte kronen på mit hoved,
og dine sønner kæmper stadig for mig.
Tiden er endelig kommet til,
at vores familier…
…forenes.
Benjamin og Juda.
Ulven og løven.
I dag tilbyder jeg min datter i ægteskab.
En kongelig forening mellem min datter, Mychal,
og en af dine sønner.
Min konge.
Lad os fejre det.
Hyrde, spil.
Jeg jagtede amalekitterne op ad bakken
og skar bæstet fra halsen til navlen og tilbage igen.
God historie, Amos,
men hvad med, da jeg skar fingrene…
-Ikke den historie igen. -Ti stille.
-Nej, du ved ikke… -Du brækkede dig i en busk.
Brækkede mig?
Du er svagelig, hvad fingre angår.
I er drenge.
Min bror talte om den måneløse nat, hvor I overfaldt og fangede
en af deres ledere.
Fortæl endelig mere om jeres heltegerninger.
Det er så inspirerende.
Jeg hørte. du var blevet ramt af en mystisk sygdom?
Ja.
Jeg var syg.
Jeg er et menneske.
Salvet af Gud, men et menneske.
Min konge.
Undskyld mig.
Se, hvad du gjorde. Se.
Prinsesse.
Mychal.
Sikke et betydningsfuldt øjeblik for så ung en kvinde.
Du må føle dig beæret.
Selvfølgelig. Jeg har ventet hele mit liv på dette.
Min kære, du er ganske henrivende.
Min konge. Prinsessen har brug for støtte.
Hvis min kone var død,
ville jeg selv gifte mig med dig
og vågne som en glad mand hver dag.
-Værsgo. -Adriel, hvis du stjæler min datters tid,
hvordan vil hun så lære dine drenge at kende?
Skal vi diskutere betingelserne, min konge?
Du vil velsagtens være gavmild og belønne min loyalitet.
Jeg køber ikke loyalitet, Adriel.
Bestemt ikke med min datter.
Der må være en mere passende familie.
Se hans sønner.
Uduelige, forkælede tåber.
Der er knap en kriger blandt dem.
Det gavner ikke kongefamilien.
Det er ikke op til dig at dømme.
Kongen befalede det.
Din interesse i prinsessen ender her.
Forstået?
Det er heller ikke Judas sønner, du bør bekymre dig om.
Mychal.
Er du vanvittig?
Er du?
-Gør det ikke. -Det er ikke mit valg.
-Gå, før nogen ser sig. -Sig, du ikke vil.
Det er mit liv, David.
Sådan ville det altid være.
Du fortjener bedre.
-Vi må kunne gøre noget. -"Vi"?
David, vi er, hvem vi er.
Det kan intet ændre.
Jeg har en pligt.
Det har du også. Så spil.
Følg hende ikke. Gå ind og spil.
-Jeg må sige noget. -Hvad?
Sandheden.
Om hvem jeg er.
At jeg er salvet, at jeg…
Du gør det ikke.
Du siger ikke et ord.
-Jeg kan ikke lyve. -Så overlever du ikke dagen.
Eliab.
Hvis jeg bliver en del af familien, vil ingen dø.
Forstår du ikke?
-Jeg må sige det, før hun gifter sig. -David.
Konger beskytter slægt og fjerner trusler.
Alle vores liv er på spil.
Du er ikke min eneste bror.
Tving mig ikke til at vælge mellem dem og dig.
Gå nu tilbage, og spil din musik.
Okay.
Det behøver du ikke.
Der er god stemning heromme.
Prinsesse Mirab.
Hvordan er det at være den anden prinsesse?
Jeg er den første.
Hvilken bror er du?
Den ubetydelige.
Jordan.
Har du opgivet at imponere min søster?
Det ville aldrig blive mig.
Jeg er den mellemste.
Jeg bliver altid glemt.
Jeg er den oprørske skuffelse.
Vi er ingens yndling.
Amos taler med din søster om sit kæmpe sværd.
"Israels mest imponerende."
Så vil mine brødre fortælle om deres sværd,
indtil de alle tager dem ud for at sammenligne dem.
Og min søster vil nikke opmuntrende.
Hun bliver den perfekte prinsesse.
Alle dine brødre vil tro, de vinder.
Og det gør én af dem så.
Og så er hun fanget for evigt.
Vidunderligt.
Vil du lade din søn sælge dig
til en søn af en rig stammeleder?
Hvorfor ikke? De er alle ens.
Nogle er lidt flottere end andre.
Du er sær.
Netop.
Kom.
Hvad med at give mig en hellig tekst?
-Jeg tror ikke, at rejsen… -"Scepteret vil ikke forlade Juda."
Den tale. De ord.
Begyndelsen på det hele.
Jakobs velsignelse til vores børn,
så de husker deres arv.
Jeg kender et sted.
Løven vil flå dig i stykker.
Lyt til hans ord.
Bestemt.
Tronraner.
…en døende far til hans 12 sønner
for mange generationer siden
-ville blive så værdsat i mit hjem. -Judas løve er kommet.
Så, min konge,
hvis jeg blot kunne få den ene skriftrulle.
Saul…
Dræb løven.
Saul…
Er du okay?
Måske har du alligevel ikke genvundet din styrke?
Måske er den her diskussion for meget for dig lige nu.
Hvis du er svækket…
Det er ikke klogt at splitte de hellige tekster.
Det er heller ikke klogt at splitte kongeriget.
Er vi enige?
Hvad er det, du vil, Adriel?
Jeg er træt af disse lege.
Bed mig om én ting mere, så modtager du det måske.
En permanent plads i dit råd.
Min konge, der er ingen bedre måde for mig at tjene dine interesser
end som leder blandt de ældste.
Det er en aftale.
Vi gennemgår vilkårene senere.
Lad os nu drikke
-og fejre vores børn. -Ja.
Ja.
-Jeg vender tilbage. -Ja.
Et øjeblik.
Jeg er hos dig,
ved din side, hele tiden.
Er det klaret?
Manden er en sjakal.
Snart er han din sjakal.
Jeg har en idé.
Hyrde, gør dig klar til at spille noget livligt.
Gør pigerne klar.
Ja, tak.
Din far har brug for hjælp.
Vis ham, at du er juvelen i hans krone.
Kærligheden mellem dig og dronningen er smuk at se.
Jeg vidste det fra starten.
Tænk at gifte sig af kærlighed.
At have valget.
Hvor værdifuldt.
Du har fulgt nøje med.
Hvilken af Adriels sønner ville du vælge?
Ingen af dem.
Nej?
Hun bør ægte mig.
Du er en sjov én…
…hyrde.
Vidunderligt.
Smukt.
Hun hader den her dans.
Folkens!
Jeg har en meddelelse.
Efter lang tids overvejelse…
Jeg er så stolt af dig.
Jeg har besluttet, at dette ægteskab i al sin sjældenhed og skønhed,
skal stå mellem min dejlige datter…
…Mirab…
Og?
Og…
…ham dér.
Jordan.
Mirab og Jordan.
Må Gud velsigne dem i denne hellige forening.
Nå.
De er velsagtens lige gode.
Skål for det lykkelige par!
Mychal?
Er det her et trick?
Det ved jeg ikke.
Vi bør smile.
Hun er uforudsigelig.
Er du sikker?
Jeg er sikker.
Tak.
Er du tilfreds med det?
Hvis kongen vil det, kan jeg så afvise ham?
Gå. Du må afsted.
-Kom nu… -David, du må gå.
Gå.
Du er fuld af overraskelser.
Jeg blev overrasket.
Jeg så på tværs af salen,
og du stod med en mand og lo og var lykkelig,
som da du var en lille pige.
Jeg troede ikke, du gik op i min lykke.
Hvordan kan du sige det?
Det er ingen hemmelighed, at Mychal er din yndling.
Hun er dit lys.
Og…
…jeg forstår det.
Hun opfører sig altid, som hun bør.
Og du gør, som du vil.
Ligesom din mor.
Mirab.
Du er min første datter,
og selvom det ikke virker sådan,
så tænker jeg altid på din lykke.
Altid.
Hold Adriel på dupperne.
Sauls hus skal ikke splittes.
Det lover jeg.
Kig ned, David.
Ser du knoglerne og pjalterne?
Du ville ikke den første, der faldt for at trodse Sauls hus.
Troede du, du kunne komme til paladset, spille et par sange
og korrumpere prinsessen?
Du bragte mig hertil på kongens ordre.
For at trøste ham, ikke korrumpere hans datter.
Alle mine stunder med prinsessen var på hendes anmodning.
Du har været en plage for vores families navn siden din fødsel,
og din bror har været for blød mod dig.
Lad mig give dig en lærestreg.
Fra dette øjeblik, hverken mødes du,
kigger på eller tænker på prinsessen.
Er det forstået?
Sværg! Ellers giver jeg slip.
Bare prøv.
Hvad?
Jeg har et formål her, Joab.
Gud har vist mig det.
En skæbne.
Kender du din?
Din far gav dig en gave i dag.
Men snart skal du giftes.
Det ved jeg.
Familiens omdømme bringes i tvivl.
Det sidste, vi har brug, er rygter.
Om at du føjter rundt med…
…en hyrdedreng.
Folk ser ting.
Og de hvisker.
Og hvad så, hvis han er hyrde?
Far var en fattig æselhyrde.
Din far er den salvede.
Ikke da I giftede jer.
Jeg er datter af en bonde.
Du er datter af en konge.
Ved du overhovedet, hvem knægten er?
Ja.
Det gør jeg.
Han er…
Han er ydmyg…
…og lidenskabelig
og modig.
Han ser mig som mere end et trofæ.
Og han har et navn.
David.
Og ved du, hvorfor…
…David bor helt alene på en bakke?
Fordi han er en horeunge.
Han er udstødt.
Han udskammes, hvor end han går.
Jeg kan forstå, at han erobrede dit hjerte.
Men om et år vil du have glemt hans navn.
Men skaden, det kan forårsage dette hus…
…kan vare i generationer.
Vær stolt, for når du gifter dig,
vil ægteskabet være langt mere storslået end denne flygtige romance.
Det vil beskytte familien.
og kongeriget.
Ser du, min skat…
Drengen har ret.
Du er ikke et trofæ.
Du er et skjold.
Ruben.
Hvor har du været?
Lad mig hjælpe dig med alle de ting.
-Har du arbejdet hele natten? -Jeg kan lide at arbejde.
Jeg har ingen mareridt, når jeg er vågen.
Jeg forstår.
Vil kæmperne angribe os igen?
Dem fra mine drømme.
Aldrig.
Jeg beskytter dig.
Det lover jeg.
Du er for lille.
Skål for kongen af Israel
og denne lykkelige forening af vores huse.
Jeg vil trofast tjene
som din rådgiver, leder af Israels ældste.
Før du vender tilbage, vil jeg gerne udbringe en skål…
For Mirab,
min lidenskabelige pige.
Må din nye mand beskytte dig, inspirere dig
og altid minde dig om, hvem du er.
Og for Adriel.
Jeg er så stolt af, at vores familier forenes.
Som en gave
har jeg taget denne skriftrulle med.
Jeg har bedt vores hovedskriver om at finde Jakobs velsignelse
til sine sønner.
Hellige ord.
Det er det dyrebareste, jeg nogensinde har holdt.
Må jeg læse Jakobs velsignelse for vores børn,
så de kan huske deres eftermæle?
Før jeg læser disse mirakuløse ord,
vil jeg gerne udbringe en skål og sige, hvor beæret…
Adriel, bare læs skriftet.
"Og Israel kaldte på sine sønner og sagde:
Kom nærmere, så jeg kan fortælle jer, hvad der vil ske.
-Så sagde Israel: 'Juda'…" -Saul,
du vil miste det hele.
Stille!
Han vil stjæle det fra dig.
Løven vil vende sig mod dig.
Hører du ham ikke?
"Dine brødre vil prise dig,
din hånd vil være på dine fjenders hals."
Kan du ikke se det?
Tronraner.
Tyv.
"Scepteret vil ikke forlade Juda…"
Lyt til hans ord.
"…eller herskerens stav mellem fødderne."
-Judas løve er ankommet. -"Som den,
det tilhører, skal komme…"
-Løven vil brøle! -"…og folkenes lydighed…"
Stop!
Jeg har ikke læst velsignelsen færdig.
Det gør jeg.
"Benjamin er en glubsk ulv.
Om morgenen æder han sit bytte,
og om aftenen deler han rovet."
Du har en god hukommelse, min konge.
Jeg ser dig, Adriel.
Jeg ved, hvorfor du kom.
Hvad mener du?
Du har planlagt at overtage min trone
fra det øjeblik, du kom.
Min konge.
-Min konge. -Det er ikke sandt.
Jeg vil bare tjene dig, og du fornærmer mig?
Løgner.
Hvert ord, du siger, er falsk.
-Saul… -Ægteskabstilbuddet er slut.
-Nej, Saul. -Vores huse skal ikke forenes.
Du er træt. Lad os tales ved i morgen…
Bed mig ikke tie, kvinde!
Jeg er din konge!
Dine sønner bliver aldrig gode nok til mine døtre,
og dine grådige hænder rører ikke min trone.
-Aldrig! -Så det er sandt, hvad de siger.
Du er blevet gal!
Ud af mit hus!
-Ud! -Ud, før han dræber os alle!
Gå, mine sønner!
Rør aldrig min trone.
Mirab.
Jeg beklager.
Familien er forbandet!
Forbandet!
Løven vender sig mod dig.
Hold dig fra mig.
Hold dig væk.
Hvorfor hjemsøger dæmonerne ham stadig?
Kan du ikke hjælpe?
Hans sjæl er i krig.
Han har brug for stærkere kræfter, og du har bundet mig.
Og hvis du havde absolut frihed?
Så ville jeg bruge sort magi.
-Nej. -Trolddom?
Nej.
En tinktur så stærk, at den vil ryste ondskaben indefra
-og frigøre hans sjæl. -Nej.
Han tror ikke på sort magi.
Din mand er sløret af mørkere kræfter, end jeg nogensinde har set.
Han er upålidelig.
Loven forbyder det.
Han ændrer ikke loven.
Uden kongens segl er det forbudt.
Kongen sover dybt.
Det er klogt ikke at vente.
Hvis han ikke ændrer loven…
…er du måske nødsaget.
Hyrde?
Tilgiv mig, konge.
Jeg kunne ikke sove.
Heller ikke jeg.
Se her.
Paladset var en filisterborg, før vi erobrede det.
Nu skærer vi ansigterne af deres konger og guder bort,
før vi laver vores egne træsnit.
Hver ny æra kommer og skyller det gamle bort.
Jeg gad vide, hvad jeg vil blive husket for.
Jeg tror ikke, Sauls navn vil dø.
Min familie tror, jeg begik en fejl.
Mirab tilgiver mig aldrig.
Men jeg kunne mærke det glide ud gennem fingrene på mig.
Alt, jeg har blødt for,
flået fra mig, af hvem?
Adriel af Juda.
Min familie tror, jeg er ved at blive gal,
men den sjakal
ville have min trone, og han er den ikke værdig!
Stolen her,
som enhver mand drømmer om…
Det ændrer én at sidde i den.
At være konge er at blive misforstået.
At blive salvet.
Ikke af eget valg.
Gid det ikke sårede min familie så dybt.
De vil tilgive dig.
Jeg har set, de holder af dig.
Vil du sidde på den?
Se, hvordan det føles?
Det er for Herrens salvede.
Jeg burde gå i seng og hvile mig før morgendagens vrede.
Jeg går med dig.
Nej.
Jeg klarer mig.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen ig før morgendagens vrede.