AZ ELŐZŐ RÉSZEK TARTALMÁBÓL
Felajánlom a leányomat, hogy a fiad nőül vegye.
-Ne egyezz bele! -Ez az én életem, Dávid.
Más sem hiányzik, csak hogy fuss egy pásztorfiú után.
Ha családtag leszek, nem lesz vérontás.
Egy szót sem szólsz.
-Te vagy az óriások anyja. -Mit ajánlanál fel nekik?
Bosszút.
Öld meg az oroszlánt!
Nem egyesülnek házaink.
Fáradt vagy, beszéljük meg reggel…
Ne csitítgass, asszony!
Tűnj el a házamból!
Minden a Nagy Lázadás idején kezdődött.
Amikor a mennyország angyalai Isten trónjára vágytak.
Dacosan fellázadtak az Úr ellen, de vereséget szenvedtek és kiűzték őket.
A lázadó angyalok a földre hulltak.
Az Úr kiűzte őket, vagy azt bízta rájuk, hogy tartsák szemmel az ember fiát.
Ezt nem igazán tudjuk.
Vannak, akik legendának tartják, mások szerint igaz.
Ez a történet generációról generációra száll.
Férfiak és gyönyörű leányok születtek tőlük,
akik Isten képmásai lettek.
Voltak angyalok, akik meglátván őket irigykedve vágyakoztak.
Vezérük, Shemjáza így szólt a többiekhez:
„Válasszunk feleséget az emberek leányai közül,
és nemzzünk magunknak gyermekeket!"
És így is történt.
És abból az egybesülésből valami más született. Nem embernek fia.
Hanem óriások.
A tiltott egyesülésből születtek.
Híres és tehetséges férfiak.
Istenekként jártak közöttünk.
De Isten megbüntette az angyalokat a bűneikért.
És száműzte őket az örök sötétségbe.
Nem térhetnek vissza a földre.
Csak lázadásuk vezére maradt életben.
Az emberek féltek tőle és vadásztak rá.
Ti vagytok a leszármazottai, gyermekeim.
Ti vagytok az utolsó nefilimek.
Ha igaz, amit mondasz…
akkor miért bujkálunk ebben a barlangban?
GÁT VÁROSA A FILISZTEUSOK TERÜLETE
Mi történt, Ákis?
Belefáradtam, hogy idehívatsz,
hogy a meséiddel traktálj.
Léteznek. Láttam őket.
Hittem az apádban.
És benned is hiszek.
Ezt te is tudod.
De az öt sereg csak akkor egyesül,
ha saját maguk látják ezt az erőt.
A mítosz és a legenda nem elég!
Hallod ezt?
Megnézed, mekkora erőm van?
Most jön a kapumhoz, és letérdel előttem.
Sok hét telt el.
Féltem, hogy nem jössz.
Ha nem a fiamról lenne szó, nem jöttem volna el.
Engedd, hogy a szolgáim gondoskodjanak rólad!
Bármit megtesznek.
Nagy termetű! Mutatok neked valami érdekeset.
Mondd meg a többi királynak, hogy jöjjenek Elah völgyébe!
Én is ott leszek a seregemmel és az óriásaimmal.
Eljött az idő.
DÁVID HÁZA
Magasztallak, Uram
Hogy felemeltél engem
És nem engedted, hogy ellenségeim
Örüljenek rajtam
Uram, Istenem, hozzád kiáltottam
Hozzád kiáltottam
Mikál!
Mit csinálsz?
Meg akarom érteni a jövőt, amit senki sem lát.
Úgy beszélsz, mint Besai.
Ez a palota néha olyan…
Sokszor azon kapom magam, hogy a falon ülök,
és a horizontot nézem,
azt remélve, hogy még egyszer utoljára látom Isbósetet.
De elvesztettem.
És magamat is.
Sajnálom, hogy apánk lemondta az esküvőt.
Nem.
A mi feladatunk az, hogy a király szolgái legyünk.
Bármilyen kiszámíthatatlan is atyánk.
A boldogság és a szabad akarat csak illúzió.
Aztán ott vagy te.
A kis titkos találkozóiddal.
Kevesebbet beszélnek róla, mint apánk betegségéről.
Szerelmes vagy?
Nem.
Az voltam.
Igen.
És most össze vagyok zavarodva.
A tiszta, ártatlan szíved.
A te megfáradt szívedhez képest?
Mondd csak!
Miért gyötrődsz?
Anyánk olyasmit mondott, amit nem tudtam.
És most már máshogy tekintek rá.
Dávid parasztfiú, sosem mehetsz hozzá.
Előbb-utóbb megtanulod.
Eszközök vagyunk. A férfiak rajtunk keresztül érik el a céljaikat.
És minél hamarabb elfogadod, annál kevésbé lesz fájdalmas.
Isten tehetséggel áldott meg.
Köszönöm, királyom!
Irigyellek.
Az otthoni életedet.
A tisztaságát.
Vigyázol a nyájra, a birtokra.
Hiányzik.
Egy birtokon nőttél fel?
Nem születtem királynak.
Azzá lettem.
Én is állatokra vigyáztam.
Szamarakra.
Makacs jószágok.
Makacsabbak, mint a birkák.
De jól felkészített arra, hogyan vezessem az embereket.
Tehát az emberek szamarak?
Néha rosszabbak náluk.
Pásztorból lettél király.
Minden lehetséges.
Bármi lehetsz.
Nem számít, hol kezded.
És ne engedd, hogy mások véleménye eltántorítson a sorsod beteljesülésétől!
A tiéd.
Ragaszkodj hozzá!
Vendégünk jött.
Milyen csodálatos!
Nem járt itt.
Ha a királynő…
Megőrizzük egymás titkait, mint mindig.
Elmehetsz.
Ne félj, Ruben!
Kezia csodás dolgokat mesélt rólad.
Hogy milyen okos vagy, és milyen jól figyelsz.
És hogy egy különleges estén a király mellett voltál.
A csatatéren.
Amikor egy férfi meglátogatta a királyt.
-Sámuel? -Igen.
Sámuel. Mit mondott?
Megölöd őket a végén?
Az állatokat.
Feláldozod őket?
Nem vagyok látnok, Ruben.
Akkor miért bántod őket?
Miért?
Mert tanulhatok tőlük.
Van bennük valami, amit tudni szeretnék.
Láttál már szívet közelről?
Nem?
Szeretnél?
Akkor áruld el,
mit hallottál! Cserébe sok mindent mutatok neked.
Kiabáltak. És a király sírt,
mert Isten már nem akarja, hogy király legyen.
Az Úr elvette tőled a királyságot.
Felkelt…
-Felkent? -Felkent.
Köszönöm, Ruben!
A fém megmunkálását az istenek tanították meg az embernek.
De az utolsó nagy korszak végén a misztikus művészetek titkai elvesztek.
És sok értékes anyag is, amelyek kellettek a páncélzathoz.
A bronz, a vas.
És a szándék is hiányzott.
Páncélzat.
Isteni munka.
A legjobb mükénéi kovácsok készítették.
Nincs párja.
Igen.
Ez jó lesz.
Nahát! Odanézz!
Akartok játszani?
Ne aggódj! Nem bántják a fiadat.
Én nem mondhatom el ugyanezt róla.
Nézzétek, mi van nálam!
Ki akar harcolni?
Gyertek!
Hová mentek?
Gyertek vissza!
Szövetkezz velem, segíts a győzelmemben!
Úgy élhettek majd, mint a királyok.
Mint a királyok?
Ők már így is istenek.
A térképen tologatod a figurákat,
azon vitázol és veszekszel, hogy kinek a földje,
és melyik isten hatalmasabb.
Mintha tényleg te irányítanál mindent.
Elfogadod az ajánlatomat?
Együtt bosszút állhatunk.
Ölje meg Góliát a királyt, és taszítsa rabszolgaságba a népét!
Jut elég zsákmány mindenkinek, ha megnyerjük a csatát.
Amióta az eszemet tudom, bosszúra vágyom.
Ezért…
íme az ajánlatom cserébe.
A fiaim egy feltétellel szövetkeznek veled.
Hadd halljam!
A trónodért cserébe.
Nem értem.
Miért térdelnének le a fiaim egy ember előtt, akár előtted is?
Az embernek kell az istenek előtt térdelnie.
Amikor győzünk, Góliát lesz az ura ennek a földnek.
Az egésznek.
Csókold meg a kezemet, és esküdj meg, hogy így lesz!
Nem.
Akkor nem lesznek óriásaid.
És nélkülük nem győzöl.
A helyedben óvatos lennék.
Ha felébreszted az óriásokat, nehéz őket megfékezni.
Kémeink szerint a filiszteusok készülnek valamire.
Csapatok gyülekeznek itt és itt.
Úgy tűnik, két nemzet egyezséget kötött.
Nem tudjuk, mi célból.
Ezek baljós jelek.
Azt gyanítom, hogy Ákis király áll emögött.
Ambiciózus, bosszúálló.
De eddig nem bizonyított, nem voltak szövetségesei.
Azt hittem, rég megszabadultunk tőle.
Az apjától igen.
De Ákis visszajött, és visszavette a trónt.
Felbátorodtak.
Miért?
Elterjedt a betegséged híre.
Talán úgy érzik, eljött az ő idejük.
Hogy legyőzzenek?
Hányszor kell megverni egy kutyát, míg alázatos nem lesz?
Emlékeztessük őket erre, mielőtt támadunk…
Nem. Bocsáss meg, királyom!
Nem bölcs dolog.
Erősítsük meg a védelmet, és várjuk meg, hogy mi lesz…
Várjunk?
Mióta félsz kiállni az ellenséggel?
Elpusztítottuk az amalekiták seregét
jobb fegyvereik és túlerejük ellenére.
Győzedelmeskedtünk Isten segedelmével.
Isten segedelmével.
Atyám!
-Jól vagy? -Mint mindig.
A határ menti támadás…
Egy szót se többet az óriásokról!
Atyám, ezt nem veheted félvállról!
Jeleket láttunk.
Azt várod, hogy rettegjek egy kéznyom miatt?
Azt hittem, a népünk hőse vagy, nem egy megrémült kisgyerek.
Gyenge emberek vesznek körül. Ők is és te is az vagy.
Senki sem taszíthat le a trónomról.
Sem Adriel, sem Ákis.
Sem te!
Atyám…
Jöjjenek csak!
Jöjjenek mind!
Megmutatom nekik, milyen erős egy igazi király.
Felaprítom őket!
Mikál!
Miért nem mondtad el, ki vagy valójában?
Anyám azt mondta, számkivetett a törzsed és a családod is.
Attól még ugyanaz vagy a szememben,
de azt hittem, őszinték vagyunk egymással.
Félek.
Amikor az emberek rájönnek, ki vagyok valójában, elmenekülnek.
Elveszítem őket.
Most elveszítelek téged is?
Dávid…
A bátyám azt mondta, észrevétlenül kijuthatok a kastélyból.
Velem jöhetnél.
Szép mesének tűnik.
Hadd mutassam meg, milyen lehet az élet ezeken a falakon túl!
A királyi sorsod terhe nélkül.
Szabadság.
Ez egy egyszerű élet.
Még ha csak egy pillanatra is.
Amint rájönne, hogy eltűntem,
anyám a király seregét küldené értem.
Üldöznének.
Akkor még messzebbre mennénk, ahol sosem találnak meg minket.
Dávid!
A vágy és kötelesség nem ugyanaz.
Nem én döntök a jövőmről.
Ez csak akkor igaz, ha elhiszed.
Két dologban biztos vagyok.
Szeretlek.
És?
Nem lehetünk együtt.
Soha.
Mikál!
Elviszek 100 embert.
Rajtuk ütök a völgyben, végzek velük.
Ennél sokkal többre lesz szükséged.
Állj!
Uram, kérlek!
Maradj ott!
Dóég! Mit akarsz?
Én csak a hatalom szolgája vagyok.
Lehet, hogy van más módja is, hogy megkapd, amit akarsz.
Sámuel!
Romlik az állapota.
A tudásom sötét bugyraiban nyugszik.
És kockázatos.
Mennyire súlyos?
Vagy megértjük, miért szenved,
és gyógymódot találunk rá, vagy…
Csináld!
Kárt tesz magában.
Fogd le!
Miért?
Vért kell vennem tőle.
Mikál!
Dávid!
Mit keresel a királyi hálóknál?
Mikált keresed, ugye?
Elment az eszed?
Elég ebből!
Hazamész. Most!
-Menjünk! -Éliáb! Mit művelsz?
Hercegem, ideje, hogy az öcsém elhagyja a palotát.
Hagyjátok abba!
Most!
A zenész atyámat szolgálja.
A király dönt, mikor mehet el.
Az öcsém egész életében csak bajt hozott a házunkra.
Imádkozz, hogy itt ne tegye!
A nyelvétől az elméjéig.
Mutasd meg!
Mi az? Mit látsz?
Egy oroszlánt…
és egy férfit.
Egy testben.
Egy nevet. Mondj egy nevet!
Valami nem enged.
Egy energia.
Egy jelenlét.
Egy nevet!
Igen, hadd lássalak…
Azonnal hagyd abba!
Mit tettél?
Megvédtem magunkat ettől.
A törvény szerint a királynő is…
Ne oktass ki, mi a törvény!
Isten az úr ebben a házban.
Isten elhagyott minket.
Nem ez a megoldás.
Te!
Te.
Te okoztad az egészet.
Tűnj el, amíg még megteheted!
Eleget láttam, hogy tudjam.
Te sosem leszel király.
Soha.
Közeleg a halál.
Anyánk nem mesélt sokat, amikor megérkeztetek.
Csak az emberek árulása miatt zúgolódott.
Kedvemre valók.
Az a legfontosabb, hogy ne halj meg.
Fogadj szót nekem!
Ákis ajánlatot tett, de te visszautasítottad.
Meg kellett volna alázkodnod.
Itt is ezt tesszük veled.
Feláldoztam mindent, hogy gondoskodjak rólatok és megvédjelek titeket.
Sajnálom, anyám!
Én csak egy barlangon kívüli életre vágyom.
Részben megadhatom azt, amit akartok.
Ez a hely már nem biztonságos.
Ha Ákis és az emberei megtaláltak minket, másnak is sikerül.
Új otthont keresünk.
Ahol megint elrejtőzünk?
Ahol meg tudjuk védeni magunkat.
Amíg meg nem szerzem, amit megérdemeltek.
Még egy éjszakát itt töltünk, összeszedjük, ami kell, és elmegyünk.
Az új élet nem kezdődhet el, amíg a régit nem hagytuk magunk mögött.
Az ujjaid.
Véreznek.
Tedd le a lantot!
Hadd segítsek!
Már órák óta játszol.
Még tudok játszani.
Nem.
Tedd le a lantot!
Bármennyire is megnyugtat a zenéd, nem hagyhatom, hogy ártson neked.
Nem emlékszem, mi történt a múltkor.
Csak foszlányok maradtak meg.
Attól tartok, egyedül az én hibám mindaz, ami történik.
Sámuel felkent valaki mást, és én nem tudok megbékélni vele.
Nem tudom, hogy kit, és ez kínoz engem.
Nap nap után megfoszt minden örömömtől.
Egy királynak gyakran nehéz döntésekkel kell szembenéznie.
Ha átveszed a helyem,
ez ugyanúgy igaz lesz rád is, ahogy rám is, fiam.
Jonatán!
Annyira sajnálom, királyom!
Nem tudtalak megnyugtatni téged…
Azt hiszem, ideje mennem.
Csendesebben! Csak kiabálva lehet énekelni?
Ránk szakadnak a falak.
Nem pazarolhatunk el egy jó bort.
Emeljük poharunkat!
A legerősebb fiúkra, akikre minden anya büszke lehet!
Egy nap a világ meghajol majd előttetek,
és úgy fognak tisztelni, ahogy megérdemlitek.
Megittam.
Maradt még pár butykos.
Idehozom őket.
-Imára! -Imára!
Orpa!
Ki van ott?
Üdvözletet hoztam Izraelből és Saul házából.
Góliát!
Most kiabálj!
Ki tette ezt?
Ki volt az?
Saul háza…
Állj bosszút értem!
Ne!
Mész valahova?
Nem loptál el semmit, ugye?
Mennem kell.
Attól tartok, hogy nem megoldás vagyok, hanem probléma.
A királynő egyetértett.
Itt nem tehetek semmit.
Ez igaz.
A zenéd csak lelassította atyám betegségét. Nem állította meg.
A zene nem gyógyítja meg.
Úgy tűnik, a mágia sem.
Dávid!
Mielőtt elmész…
Mit gondolsz Mikálról?
Hogy érted ezt?
Mit…
Mit szeretnél, hogy tudjon?
Mit csinálsz?
Mondd meg… és én elmondom Mikálnak.
Tudom, hogy nincs közös jövőnk.
Más utakon kell járnunk.
De attól még szeretem őt.
Őszintén, teljes szívemből.
Hát persze!
Minden jót, Dávid!
Ég veled, hercegnő!
Csak most tudtam meg.
Nem maradt más hátra.
Tennem kell valamit.
Sámuel bujkál.
Nincs Nóbban.
Elég jól ismerem.
Csak egy helyen bujkálhat.
Légy óvatos!
Te is, Ábner!
A SÍNAI-HEGY
Atyám!
Atyám, vissza!
Sámuel!
-Jonatán vagyok. -Esküszöl?
Jonatán vagyok.
Jonatán?
-Jonatán? -Igen!
Jonatán?
Miért nem mondtad?
Megsérültél?
Nem vesztetted el az erőd.
Egy öregember erejét.
És nagyon jó a botom.
Hila!
Ezt idd meg!
Segít megnyugodni.
Örülök, hogy ennyi év után látlak.
Milyen erős fiatalember lettél!
Még mindig jó házigazda vagy.
Bár ezt mondhatnám a férjedről is!
Súlyos terhet cipel.
Valakin ki kell töltenie a dühét.
Mi történt velem?
Nem értem, mit láttam.
Idővel meg fogod érteni.
Áruld el, hogy találtál meg!
Csak egy hegy szentebb Nóbnál.
Valóban.
A Sínai.
A tűz hegye.
Nagy erőt merítek ebből.
Nagy bölcsességet.
De nincs…
szükségem látomásokra, hogy megértsem, miért jöttél.
Emlékszel a régi időkre, Sámuel?
Apám oldalán harcoltál.
Gyerekkorom te tanítottál.
Mindennap eszembe jut.
Mélységesen elszomorít.
Miért nem múlik el az átok?
Az egyetlen átok apád vonakodása. Képtelen elengedni azt,
ami már nem az övé.
Mondd csak!
Mi volt Mózes első parancsolata, amit itt adott át?
Itt, ezen a hegyen.
„Ne legyenek más isteneid rajtam kívül!”
És mégis, atyád saját istenévé vált.
És emiatt szenved.
Te meggyógyíthatod.
-Nincs ekkora hatalmam. -De van.
Te Sámuel vagy.
Te vezetted Izraelt.
Félnek tőled.
-Nem. -Jól teszik.
Jonatán…
Könyörögtem apádért.
A házadért.
Ez nem változtat semmin.
Vannak hibák, amiket nem lehet jóvátenni.
És a látomásaim idefelé a hegyen…
Valóra válnak?
Van bennük igazság.
De nem tudom megmondani, hogy valóra válnak-e.
Hé! Jonatán!
Ez nem a te hibád.
Sok jóság van benned.
Akkor mondd meg…
Felkentél mást?
Először meg kell kérdeznem: Te kit szolgálsz?
Istent.
Mindenek felett.
Felkentem mást.
Királynak?
Olyasvalakit, akinek az uralkodása békét hoz.
A helyedben…
visszafelé elmennék a nagy völgy mellett.
Nagy gonoszságot látok.
Ne!
Saul!
Ne!
Saul!
Hol van az a fiú?
A zenész.
Elment.
Szükségem van rá.
Hogy engedhetted el?
Szeretném, ha játszana.
Tudom.
Találunk majd mást. Megígérem.
Ugye nem merülsz el újra a gondolataidban, drágám?
-Igyekszem itt maradni. -Jó.
Nem fogsz meghalni. Biztos vagyok benne.
Most…
Tessék!
Ezt idd meg!
Megöllek titeket!
A zsidókat! Saul házát!
Halál rátok!
Hozz még szénát!
Máris jövök, Avva!
Tessék…
Vedd el!
Avva!
Nézd!
Dávid!
Avva!
Dávid!
Fiam!
A filiszteusok gyülekeznek.
Elah völgyében.
Már hallottam hírét. Hányan vannak?
Beborítják az egész hegyet.
Sosem láttam ekkora sereget.
Óriásokkal jönnek?
Nem tudom biztosan.
Hívd össze a törzseket!
Az összeset!
Királyom!
Azt tesszük, amit mindig is tettünk.
Harcolunk!
Várjatok!
Hadd vívjak meg én a királyukkal!
Hadd öljek meg mindenkit!
És a nevedben
megmutatom nekik, kik az igazi istenek.
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Hegyi Júlia Anna