TIDLIGERE I…
Der er gået mange uger. Jeg frygtede, du ikke kom.
Sammen kan vi få hævn.
På én betingelse. Din trone.
Lad mig vise dig frihed.
Min fremtid er ikke op til mig.
-Hvor skal du hen? -Jeg kan intet gøre her.
Hilsner fra Sauls hus.
Goliat!
Lad mig kæmpe mod deres konge.
Filistrene er samlet…
Vi gør, hvad vi altid har gjort.
Vi kæmper!
Hør, åh Israel
Herren er vor Gud
Herren
Er ét
Jeg beder dig, far.
Du ved, kongen har bedt om alle egnede mænd.
Jeg kan ikke.
Jeg er fredelig.
Far, jeg dør først.
Dine brødre vil være der.
Hvad foregår der?
Far sender os i krig.
Krig? Hvilken krig?
Filistrene.
De trodser os.
Far, det er vanvid. Jeg kan ikke.
-Jeg tager hans plads. -Han tager min plads.
-Send ham. -Nej.
Hvorfor? Du sagde alle mænd.
-Han er ikke en mand endnu. -Heller ikke jeg.
Hvis der er krig, kæmper jeg.
Gør, som jeg siger. Rejs til kongen. David bliver her.
-Kom nu. -Nej.
Slip mig.
Far.
Far, du sender mig i døden for en konge, du foragter.
Nathaneel, kom.
Du skal kæmpe sammen med dine brødre.
For Gud og for Israel.
-Forstået? -Ja.
Gå.
Stop. Du bringer dig selv i forlegenhed.
Hvorfor?
Lad være.
-Giv mig et svar. -Ikke i dag.
-Jeg har netop sendt mine sønner i krig. -Jeg er også din søn.
Det mente jeg ikke.
Jeg fortjener…
Hvad er det, du tror, at du fortjener?
Hvad fortjener du?
Ærlighed.
For en gangs skyld.
Jeg fortjener at vide, hvorfor du holder på mig.
Jeg har sagt det mange gange.
Dybt kalder på dybt.
Ikke sandt?
Dybt kalder på dybt.
Jeg ved i min sjæl, at du aldrig har fortalt mig sandheden.
Nej.
Jeg beder dig.
-Pas fårene, David. -Nej.
Slip mig fri!
ELAH-DALEN FILISTERSLAGET
En dag, jeg længe har drømt om.
Hvilken drøm er det?
At se vores styrker forenet.
Vi får se.
ELAH-DALEN ISRAELITTERNES LEJR
Tredive år.
I tredive år har jeg tjent dem, ledt dem, kæmpet for dem.
Jeg bliver træt.
Hvad tænker du på, Saul?
Jeg gør status.
Du klager.
Har jeg ikke ret til det?
Jo, selvfølgelig.
Selvfølgelig.
Men gør det hurtigt, før vores fjender kommer.
Der er mange denne gang.
Hvad skete der med de dage, hvor du talte mig op før et slag?
Jeg er vist også blevet træt.
Sig mig, Abner…
Sig mig, hvem jeg er.
Du er Saul, erobreren.
Den første af Israels kongers, stammernes forener.
Nej.
Sig mig, hvem jeg er…
…for dig.
Min konge, du har løftet vores folk fra frygt til vished.
Uanset oddsene har du aldrig vaklet.
Du reddede mig fra et liv, jeg ikke kunne undgå.
Du gav mig et formål.
Jeg ville dø uden at kny, hvis du befalede det.
Det er, hvad du er for mig, min konge.
Og hvorfor blev jeg salvet konge?
I dette øjeblik.
Hvordan var det?
Det går an.
Jeg er glad for, du er her, gamle ven.
Altid, min konge.
Over 150.000 filistre indtil videre.
Flere kommer hver dag.
Filistrene er tre gange så mange.
Det virker ikke rimeligt, vel?
Vi bad ikke om rimeligt.
Vi dræber ti af deres for hver af vores.
Og jeg vil nyde det.
Nej.
Rejs dig.
Det er et fint sværd.
Må jeg?
Min far tog det fra en filister for 20 år siden.
I den første af din fars sejre.
Det husker jeg.
Hvad hedder du?
Eliazar, søn af Asher, af huset…
Simeon.
Ja.
Lige og sandt.
Huset Asher har tjent os længe.
Det er mig en ære.
Eliazar?
Hvad har vi at frygte?
Gud er med os.
Kommer Samuel?
For at velsigne kampen, som altid?
Hvis Gud vil.
Gav du lige barnet falskt håb?
Det er bedre end intet håb.
Mod, brødre.
Mod.
Hvem kan modstå os?
Hvem?
Min konge, vi er som altid kommet for at kæmpe.
Jeg selv og 25.000 fra Judas stamme.
Alt er ikke glemt, min konge,
men i dag kæmper vi i samlet flok.
Vi kæmper i samlet flok.
I samlet flok.
Brødre… se kongen!
Vi takker dig, Gud, for vores mange velsignelser.
For dette hus, for vores mad, for denne familie.
Tak, Herre, for alt, du giver os.
Lad os forblive ydmyge,
så vi kan give dig æren for alt, vi gør…
…og stole på dig hver dag i vores liv.
Amen.
Og kære Gud, vi er dine børn.
Vi beder om din vejledning, din styrke,
og at du altid er hos os.
Amen.
Samuel.
Hej, David.
Jeg troede, du var ved slaget.
Jeg kunne sige det samme om dig.
Og dog er vi her
ved en ny dags begyndelse.
Før mig til din far.
Okay. Han er i huset.
Det er godt at se dig.
Det er også godt at se dig.
Det bliver endnu bedre, når jeg sidder ned.
Jeg beklager, storslåede profet.
Jeg kan ikke tilbyde meget.
Jeg har sendt det bedste, jeg har, til kongens hær.
Har du?
Velsign denne frugt fra træet, der nærer os,
mens vi helliger os med den til Dit formål.
Oliventræet.
Om vinteren giver grenene os varme,
om sommeren giver de os skygge, og olivenolien
er selve livet.
Der er et formål bag alt.
-Samuel… -David.
Jeg vil kæmpe.
Jeg sagde…
Vidste du, at der er et oliventræ på Nobs top foran mit hjem,
der siges at være 1000 år gammelt?
Jeg forestiller mig, at Josva hvilede sig derunder,
da han ankom til Det Hellige Land.
Vidste I, at min kone, Hila,
bruger olivenolie til at tæmme sit hår?
Og hun lærte mig at gøre det samme.
Hvad siger du? Virker det?
Hellige seer, hvorfor er du her?
Det glæder mig, at du spurgte, søn af Obed.
Jeg er kommet for at fuldføre, hvad jeg sagde, jeg ville.
Jeg er kommet for at ofre.
For at sone husets synder.
For at forløse dem.
Akish fra Gat leder dem.
Han virker vred.
Efter hvad du gjorde mod hans far på slagmarken.
Jeg bebrejder ham ikke.
Du ville lede med strategi, ikke med dine følelser.
Ashkelon forenes.
Ashdod og Yurza.
De plantede ikke deres egne flag.
Kujoner.
Hvad med Ekron?
Han har vist ikke forenet dem alle.
Det er et godt tegn.
Hvor mange er de?
Over 200.000.
Med flere heste og stridsvogne, end vi kan tælle.
Det har aldrig stoppet os før.
Vi bør angribe, mens vi er i overtal.
Hvornår har antal betydet noget i kampen mod hebræere?
Vi må knække deres ånd først.
Himlens gud.
Jordens guder.
Hvor er jeres konge?
Send ham ud, så jeg kan hakke ham i stykker
og fodre ham og jeres guder til kragerne!
Han er blot en mand, fader.
Jeg vil generobre denne jord med hans blod.
Er han?
Send mig jeres konge,
eller én, der er mægtigere, hvis han stadig findes her i Israel.
Jeg vil påkalde mine guder.
Få jeres forkæmper til at påkalde sine,
så vores blod kan afgøre vor folks skæbne,
og så får vi at se, hvis der er størst.
Og sejrherren vil trælbinde de andre til døden!
Som jeg står her i dag, trodser jeg Israel.
Jeg trodser jeres gud.
Send mig jeres mester.
Fader, tag dig sammen.
Nej. Få den væk fra mig.
Nej.
Fader!
Fanden tage dig, dæmon!
Slip mig!
Du må rejse dig. Se på dine mænd.
Få ham til sit telt.
Vi vil dø i mørke og frygt!
Nu!
Slip mig!
Slip mig.
Find én, der er villig til at kæmpe mod ham.
Jeg tilbyder min datter i ægteskab. Slet deres gæld! Hvad som helst! Afsted!
Afsted!
Må min lærdom falde som regnen
Min tale flyde som duggen
Som stille regn på blødt græs
Og dråber på urter
Og må jorden høre
Hvad jeg har at sige, vor Gud
Samuel, hvorfor venter vi?
Et slag finder sted.
Jeg må afsted. Jeg er klar.
Din mor lærte dig at spille, ikke?
Savner du hende?
Hun var en beslutsom kvinde.
Der er få ting, der er mere potente i denne verden.
Min egen mor
bad så inderligt i templet,
at præsterne troede, hun var fuld.
Men nej, det var målrettet. Det var tro.
Og det er grunden til, at jeg er her nu.
En mors indflydelse er større end en konges,
tusind kongers.
Så smukt.
Hun syede den her til mig, da jeg blev født,
og så viklede hun den om mig, da jeg blev sendt til at bo hos præsterne.
Jeg var to år gammel.
Jeg bærer den for at ære hendes minde.
Jeg syntes, den så gammel ud.
Du… Ja.
Må jeg sige noget?
Hvad som helst.
Jeg har set ting.
Flere drømmer og syner, men de føles så virkelige.
Det er, som om…
Som om du er et helt andet sted?
Ja.
Jeg har aldrig været der…
…men det føles som mit hjem.
Fred hinsides begribelse.
Fortæl mig om det.
Jeg ser en flod under bjerge.
Bjerge så smukke… Jeg har aldrig set noget lignende.
Og en kriger… med trukket sværd.
Hvad er det for et sted?
Han beskytter strømmen.
Jeg kender til dette.
Det står skrevet.
Det er Josva.
Ja.
Natten før det store slag ved Jeriko
mødte Josva en figur, en kriger med et trukket sværd.
Hvem var han?
Og Josva spurgte krigeren…
"Er du på vores side,
eller er du på vores fjenders side?"
Og krigeren svarede: "Ingen af delene.
Som anfører for Herrens hærskarer ankommer jeg."
Det, som mænd glemmer, er, at de spørger: "Er Gud på vores side?"
"Er Gud med os?"
Men spørgsmålet, de burde stille, er…
"Er vi med Gud?"
Og så spurgte Josva ham:
"Hvad beder du dine tjenere om at gøre?"
Og det er det rette spørgsmål.
Og krigeren svarede: "Tag skoene af…
…for du står på hellig grund."
Og det gjorde Josva, og så faldt han på knæ i tilbedelse,
og…
Måske er det grunden til, at Jerikos mure faldt foran ham.
Men hvorfor vise mig disse syner?
Fordi du har en rolle at spille i den store plan.
Hvordan kan jeg det?
David, du taler, som om i dag er i går.
Som om de er ens.
Hør…
Der er en årstid og et tidspunkt til hvert eneste…
…formål her i verden.
Hvornår bliver det min tur?
For mange spørgsmål.
Spil endnu en sang til mig, hvis du vil være så venlig.
Ja.
Jeg gentager mit tilbud:
Vælg en mand.
Send ham ned til mig.
Hvis han fælder mig, bliver vi jeres slaver!
Men hvis jeg dræber ham, bliver I vores slaver!
Nå?
Vi ses i morgen.
Hvor mange dage skal vi gøre det her?
Er der ingen mester i Israel?
Dag efter dag trodser jeg Israel!
Hvorfor gør de det?
Jeg har ondt i hovedet.
Det er årsagen.
Ni dage, og stadig vil ingen se mig i øjnene.
Er I ikke jeres Guds tjenere?
Kom og kæmp mod mig!
Jeg vil tage min hævn.
Min dronning.
Nyt fra slagmarken.
Hvad er det?
Nyt fra Abner.
Filistrene har forenet deres hære mod os,
omkring 250.000 mænd.
Hvad?
Og de har en kæmpe.
En kæmpe?
Hvordan?
Mor?
Hvad står der?
Far er fanget i mørket igen.
Det er værre end før.
Hvad gør vi?
Der er intet, vi kan gøre.
Der er altid noget.
Vi kan i det mindste bede.
Til hvem?
Det ved du godt.
Det nytter intet.
Mor, Hashem har før besvaret vores bønner.
Det vil han gøre igen.
Jeg vil ikke høre det navn i mit nærvær igen.
Jeg er træt af det.
Nej, vi…
Vi må gøre noget.
Mychal.
Jeg besøger far.
På slagmarken? Er du blevet vanvittig?
Han har brug for mig.
Det har jeg også.
Mychal, vores brødre er væk. Vores mor har givet op.
Der er kun os.
Så kom med mig.
Vær ikke dum.
Hvad kan vi dog gøre?
Hvis far er ved sine fulde fem, vil han lede dem.
Han vil besejre vores fjender som altid.
Tror du, du kan få ham tilbage?
Ved du, hvor Elah ligger?
Det er nordpå.
Nordpå?
Jeg rider nordpå og finder det.
Det er jeg nødt til.
Farvel.
Okay. Kom.
-Hvad laver du? -Bare hjælp mig.
Hvis du dør, kan ingen underholde mig.
Det går ikke.
Hey. Tak.
Han er også min far.
Og jeg er uenig med mor.
Der er altid håb.
Klart.
Kom.
En hel stamme af kujoner og forrædere.
Var din mund.
Vil I gemme jer i grotter og lade jeres brødre kæmpe?
Det er det rene selvmord.
Eliab, hvad sker der?
Zebulons stamme har valgt at opgive slaget og forråde vores konge.
Hvor mange?
Dem alle.
De har en kæmpe. Vi har ingenting.
Zebulon kæmper for Gud, og Gud står ikke bag vores konge.
Lad hele Israel vide, at Zebulon har overgivet sig til deres egen frygt,
og når vi kæmper dette slag, og når vi vinder,
vil vores sønner og deres sønner fortælle om, hvordan I flygtede.
Hvis du tror, sejren er sikker,
hvorfor kæmper du så ikke mod kæmpen, søn af Isaj?
Jeg bebrejder dem ikke.
Vi sidder her dag efter dag uden at gøre noget…
Vi sulter ihjel, før vi sætter fod på slagmarken.
Dette er ikke strategi.
Det er fejhed.
Adriel, det er din prins, du taler til.
Ja. Søn af en sindssyg konge, arving til en døende slægt.
Så er det nok.
Hvis din far ikke vil lede, så vil jeg.
Jeg siger, vi kæmper.
Ja. Vi kæmper.
Og selv hvis vi ikke kan vinde, vil vi i det mindste dø i forsøget.
For Gud og Israel!
Ja, flygt du bare.
Skjul dig i dit telt med din far.
Ét ord til, og det bliver dit sidste.
Er her andre med forræderiske tunger?
-Hvad nu? -Jeg vil kæmpe mod kæmpen.
-Nej. -Adriel taler sandt.
Nogen må gøre det.
Lad det være mig.
Og hvad tror du, der vil ske?
Det bestemmer Gud.
Den tingest vil flå dig i stykker.
Han flår dig midtover foran vores brødre.
Der er ingen anden vej.
Jo, der er.
Det er der.
Nu må mor have indset, vi er borte.
Hvis der er nogle gode ryttere tilbage,
vil hun sende dem efter os, men…
Måske ikke.
Hun er vist træt af mig.
Find trøst I, du har mistet noget, hun aldrig tilbød mig.
Er du bange?
Det er der ikke tid til.
Mychali.
Du glemmer ikke, hva'?
-Sangen? -Nej.
David.
Han svigtede far.
Jeg vil ikke tænke på ham.
Velsignet er du, Isaj, søn af Obed.
Dit hus' synder er sonet med blod.
Et værdigt offer.
Hvordan valgte du det?
I henhold til vores love.
Sig mig det.
Flokkens bedste.
Et perfekt eksemplar.
-Er det ikke Moseloven? -Jo.
Jo, det er.
Gå så med dig.
Jeg må tale med din far.
Jeg går til de østlige marker.
Kom bagefter, storslåede profet.
Jeg vil lære dig at være hyrde.
Dette burde være en taksigelsesofring.
Gud selv har velsignet dit hus…
…men din ånd er tung.
Der er ingen vægt så stor som en løgn.
Ikke sandt, Isaj?
Da Saul kaldte dine sønner i krig,
opgav du dem.
Da jeg krævede dine sønner,
tøvede du ikke med at vise mig dem
og tilbyde dem alle.
Alle, undtagen én.
Hvorfor holder du på ham?
Jeg holder ham fra sig selv for at undgå at bringe skam over familien.
Isaj, sig sandheden.
Min David.
David er ung, vild, rastløs.
Hans hjerte er som en dyb ild.
Han er stædig, utæmmet.
Ja, det er han.
Og du er Herrens mund.
Du må vide, at David ikke kan være konge.
Det må du da indse.
Skal jeg sige, hvad jeg ser?
Du har ret.
Du gør ret i at frygte ilden i din søns hjerte,
for den brænder med stor varme,
som Herrens egen.
Og han er elsket af Gud på grund af dette,
og måske er det netop grunden til, at han blev udvalgt.
Så du, en mand… Du står i vejen for Gud.
Er det, fordi du fik din søn i synd?
Isajs søn, Isajs synd, salvet foran hele verden?
Er det skam, der driver dig?
Nej, det er ej.
Det er noget andet.
Der er noget dybere,
og dog er det ord, du aldrig har ytret.
Lad Gud bede mig om hvad som helst,
alt andet…
Jeg vil give alt.
Du har givet Gud mange ting,
men du har ikke givet alt.
Du har ikke givet det, der er mest dyrebart.
Du har ikke tilbudt flokkens bedste.
Det er disse ofre, der er de største.
Det er netop det, Gud kræver af os.
At give det, vi elsker mest.
Hvis du klamrer dig til ham…
…brækker dine fingre.
Send mig jeres mester. Ellers bliver I alle slået ihjel.
Kujoner! I er alle kujoner!
Husker du, da filistrene samledes i Mikmas?
De havde intet mod.
Brødre skjulte sig i grotter.
Du angreb om natten, alene, med kun din væbner ved din side.
Du forvirrede og desorienterede dem.
-Hashem gav os den sejr. -Ja, men du startede den.
Du gav os håb.
De er ikke mænd fra Israel.
De er jægere fra Asher.
De bedste lejesoldater og snigmordere fra Egypten.
I angriber om natten,
og hvis Gud er med jer, dræber I kæmpen, mens han sover.
Og du bliver hos min far?
Det gør jeg.
Jeg gør alt, jeg kan.
Til det sidste.
Kom.
Hvad skal din tjener gøre?
Hvorfor?
Hvorfor vælge mig til noget umuligt?
Gid jeg forstod dig.
David!
David! Kom!
Far, hvor skal du hen?
Jeg skal ingen steder.
Kom, David.
Der er ting, jeg har villet sige så længe,
og pludselig har jeg ingen ord at sige.
David, kom.
Kom her.
David, kom.
Mit første ægteskab var af fornuft.
Vores forening var en klog beslutning for begge vores stammer.
Min slægtslinje var besudlet.
-På grund af bedstemor Ruth? -Ja.
Hun var moabit.
Men min kone var ren.
Hun fødte mig mægtige sønner.
Dine brødre.
Det var, efter hun gik bort, at jeg mødte din mor.
Hun var helt anderledes.
Det modsatte af alt, jeg havde lært at søge.
Hun var født som fjende af vort folk.
Men hendes ånd, hendes varme…
Jeg havde aldrig set mage.
Jeg ægtede hende straks.
Et ulovligt ægteskab…
…men jeg elskede hende.
Det var en kærlighed, jeg ikke vidste, var mulig.
Og hun elskede mig.
Din mors sidste ord til mig…
Jeg ved det.
At passe på mig.
Nej.
Det sagde hun ikke.
"Lad ham rejse sig."
Lad ham rejse sig.
Det var hendes ord.
Hun fik syn, din mor.
Hun havde drømme om dig, om hvad du ville blive til.
Drømme om vold, både smukke og skræmmende.
Hendes sidste ønske var…
…at jeg lod dig følge de drømme.
Tilgiv mig, søn.
Tilgiv mig.
Jeg har holdt på dig,
fordi du er den sidste del af hende, der er tilbage.
Jeg sender dig ikke i marken, fordi jeg skammer mig over dig.
Jeg holder på dig, David, fordi jeg elsker dig.
Som jeg elskede hende.
Tilgiv mig, søn.
Kom.
Jeg har pakket æslet med mad og forsyninger.
Tag dem.
Hvortil?
Til slagmarken.
Til dine brødre.
Hyrdernes ridder.
Det er en tung byrde at være konge før sin tid.
Lad os være.
Hvad laver du her?
Jeg vil tilbyde rådgivning i nødens stund.
Jeg vil tjene dig, som jeg tjente din far.
Du tjener kun dig selv, Doeg.
Og du tror ikke på noget.
Jeg tror, du har et større problem end kæmpen.
Rygter spreder sig vidt omkring, hvis man lytter nøje efter.
Historier om Den Store Seers rejse til Judas stamme,
til byen Betlehem.
Jeg kunne være til stor tjeneste.
Hvis du befaler det,
vil jeg jage og dræbe personen,
der er blevet salvet til at erstatte din far.
Vov ikke at tale om min far…
Jeg har bare brug for et navn.
Den sidste brik, Jonathan.
Jeg har ikke tid til dine lege, Doeg.
Fint.
Så gå. Udkæmp et slag, du ved, du ikke kan vinde.
Mærk dig mine ord, edomit.
Selv hvis jeg dør på slagmarken,
bliver det ikke, før jeg ser livet forlade dine øjne.
Det ville være et interessant syn.
Jeg kender sandheden.
Men jeg ved også, at jeg er din søn.
Jeg elsker dig, og jeg er med dig til det sidste.
Sov nu.
Hvis du vågner, så bed for mig.
Nej.
Nej!
Nej. Nej.
Jonathan.
Nej!
Må Gud være med dig.
Min søn.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Okay.
Skal vi rejse sammen?
Jeg har min egen rejse foran mig.
Husker du de første ord, jeg sagde til dig?
Jeg sagde: "Gud ser ikke, som mennesket ser."
"Han ser ind i folks hjerter."
Og du har en løves hjerte.
Hvad gør løver?
De brøler.
Rejs dig, min søn.
Rejs dig.
Hvor mange dage skal vi gøre det her?
Er der ingen mester i Israel…
Ingen som helst, der vil kæmpe mod mig?
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen mod mig?