DIN EPISOADELE ANTERIOARE
Au trecut săptămâni. Mă temeam că nu vei veni.
Împreună, ne putem răzbuna.
Cu o condiție. Tronul tău.
Vreau să-ți arăt libertatea.
Nu eu decid viitorul meu.
- Pleci undeva? - Nu sunt de folos aici.
Salutări din partea Casei lui Saul!
Goliat!
Lasă-mă să-l înfrunt pe regele lor!
Filistenii s-au adunat.
Vom face ce am făcut mereu.
Vom lupta!
Ascultă, Israele
Domnul Dumnezeul nostru
Dumnezeul nostru
Este singurul Domn
Te implor, tată!
Natanael, știi că regele a chemat toți bărbații sănătoși.
Eu nu sunt sănătos.
Nu-s războinic.
Tată, eu voi muri primul!
Vei fi cu frații tăi.
Ce se întâmplă?
Tata ne trimite la război.
La război? Ce război?
Cu filistenii.
S-au adunat, ca să ne atace.
Tată, e o nebunie. Nu mă duc.
- Mă duc eu. Trimite-mă pe mine! - Se duce el.
- Acceptă! - Nu poate.
De ce? Ai zis „toți bărbații”.
- El încă nu e bărbat. - Nici eu nu sunt.
Dacă e război, o să lupt.
Fă ce-ți spun! Du-te la rege! David rămâne cu mine.
- Hai, Natanael! - Nu!
Ia-ți mâinile de pe mine!
Tată!
Tată, mă trimiți în moarte, pentru un rege pe care îl disprețuiești.
Natanael, vino!
Du-te și luptă alături de frații tăi!
Pentru Dumnezeu și pentru Israel!
- Ai înțeles? - Da.
Du-te!
Ajunge, frate! Te faci de rușine.
De ce?
Lasă-mă!
- Dă-mi un răspuns! - Nu azi, David.
- Azi mi-am trimis fiii în război. - Și eu sunt fiul tău.
Nu asta voiam să spun.
Merit…
Ce crezi că meriți, David?
Ce meriți?
Sinceritate.
Măcar o dată.
Merit să știu de ce mă ții pe dealuri.
Ți-am spus de multe ori.
„Adânc pe adânc cheamă.”
Nu tu ai spus-o?
„Adânc pe adânc cheamă.”
Știu, în sufletul meu, că nu mi-ai spus niciodată adevărul.
Nu.
Te implor!
- Păzește oile, David! - Nu!
Lasă-mă să mă duc!
CASA LUI DAVID
VALEA STEJARULUI BĂTĂLIA CU FILISTENII
Am visat mult la ziua asta.
Ce era în visul tău?
Că ne unim forțele.
O să vedem.
VALEA STEJARULUI TABĂRA ISRAELIȚILOR
Treizeci de ani!
De 30 de ani, slujesc acest popor, i-am condus, am luptat pentru ei.
Am obosit.
La ce te gândești, Saul?
Fac bilanțul.
Deci, îți plângi de milă.
Nu am dreptul?
Sigur că ai!
Mă rog să termini repede, înainte să ne sosească dușmanii.
Sunt mulți de data asta.
Unde au dispărut zilele când mă încurajai înainte de luptă?
Cred că și eu obosesc.
Spune-mi, Abner!
Spune-mi cine sunt!
Ești Saul, cuceritorul.
Primul rege al Israelului, cel care a unit triburile.
Nu.
Spune-mi cine sunt…
pentru tine!
Regele meu! Ne-ai ridicat poporul din teamă la certitudine.
Oricum a fost, n-ai șovăit niciodată.
M-ai salvat dintr-o viață din care eu nu puteam ieși.
Mi-ai dat o chemare.
O să mor fără regrete dacă asta vrei.
Asta ești pentru mine, regele meu.
De ce am fost uns rege?
Pentru acest moment.
Cum m-am descurcat?
Acceptabil.
Mă bucur că ești cu mine, vechi prieten.
Întotdeauna, regele meu!
Peste 150.000 de filisteni până acum.
Vin tot mai mulți zilnic.
Filistenii sunt de trei ori mai mulți.
Nu pare corect, nu-i așa?
Nu am cerut să fie corect.
Vom omorî zece pentru fiecare mort de-al nostru.
Iar mie îmi va face mare plăcere.
Nu!
Ridică-te!
E o sabie minunată.
Îmi dai voie?
Tatăl meu a luat-o de la un filistean, acum 20 de ani.
La prima victorie a tatălui tău.
Da, îmi amintesc.
Cum te cheamă?
Eleazar, fiul lui Așer, din Casa lui…
Simeon.
Da.
Dreaptă și adevărată.
Casa lui Așer ne slujește de mult.
E o onoare să lupt alături de tine.
Eleazar?
De ce să ne temem?
Domnul e cu noi.
Samuel vine?
Ca să binecuvânteze bătălia, ca de obicei?
Dacă așa vrea Domnul.
I-ai dat copilului speranțe false?
Mai bine așa decât fără speranță.
Curaj, fraților!
Curaj!
Cine ne poate ține piept?
Cine?
Regele meu, ca întotdeauna, am venit să luptăm.
Eu și cei 25.000 din tribul lui Iuda.
N-am uitat ce s-a întâmplat, regele meu…
dar, astăzi, luptăm laolaltă.
Luptăm laolaltă.
Uniți.
Fraților… cinstiți-l pe rege!
Îți mulțumim, Dumnezeu, pentru binecuvântări.
Pentru casa asta, pentru mâncarea noastră, pentru familia asta.
Mulțumesc, Doamne, pentru tot ce ne dai.
Fă-ne umili,
ca să Te putem slăvi prin toate faptele noastre…
și ca să credem în Tine în fiecare zi a vieții noastre.
Amin!
Doamne, noi suntem copiii tăi.
Îți cerem îndrumarea, puterea
și să ne fii mereu alături.
Amin!
Samuel!
Te salut, David!
Credeam că ești în bătălie.
Și eu credeam asta despre tine.
Totuși, iată-ne aici!
În zorii unei noi zile.
Condu-mă la tatăl tău!
Bine, e în casă.
Mă bucur că te văd.
Și eu mă bucur că te văd.
Mă voi bucura și mai mult că te văd după ce mă așez.
Îmi cer iertare, Măritule!
Pot oferi foarte puțin.
Am trimis în armata regelui tot ce am mai bun.
Oare?
Binecuvântează acest fruct, ca să ne hrănească
cât ne dăruim muncii Tale!
Măslinul.
Iarna, crengile sale ne dau căldură,
vara, umbră, iar uleiul de măslin
este însăși viața.
Vezi tu, orice are un scop.
- Samuel… - David!
Vreau să lupt.
I-am spus tatei…
Știai că e un măslin în vârful Nob, în fața casei mele, despre care se spune
că are o mie de ani?
Îmi place să cred că însuși Iosua s-a odihnit sub el,
în drum spre Țara Făgăduinței.
Știai că soția mea, Hila,
folosește uleiul de măsline ca să-și îmblânzească părul?
Să-ți mai spun ceva? M-a învățat și pe mine.
Ce zici? M-a ajutat?
Sfinte Văzător, dacă-mi permiți, de ce ai venit?
Mă bucur că m-ai întrebat, fiul lui Obed.
Am venit să termin ce am spus că voi face când am vorbit ultima oară.
Am venit pentru ofrandă.
Ca să ispășesc păcatele casei.
Ca să le răscumperi.
Sunt conduși de Achiș.
Pare mânios.
După ce i-ai făcut tatălui său în bătălie,
îl înțeleg. Și eu aș fi.
Tu ai fi un conducător ghidat de strategie, nu de emoții.
Așkelon se alătură.
Asdod și Iurza.
Nu și-au pus steagurile proprii.
Ce lași!
Dar Ekron?
Se pare că nu a unit toate cinci teritoriile.
E un semn bun.
Câți sunt?
De la 200.000 în sus.
Cu mai mulți cai și care de luptă decât putem număra.
Asta nu ne-a oprit niciodată.
Ar trebui să trecem la atac cât suntem mulți.
Când a contat mărimea oștirii în lupta cu israeliții?
Trebuie să-i descurajăm mai întâi.
Dumnezeu din rai!
Zei ai pământului.
Unde e regele vostru?
Trimiteți-l, ca să mă înfrunte, poate îl voi tăia bucăți
și îl voi da corbilor, împreună cu zeii voștri!
E doar un om, tată.
Revendic aceste pământuri cu sângele lui.
Oare?
Trimiteți-mi-l pe regele vostru
sau pe unul mai puternic decât el, dacă există în Israel!
Îmi voi invoca zeii.
Campionul vostru să-i invoce pe ai lui,
ca sângele nostru să decidă soarta poporului nostru.
Apoi vom vedea cine e mai puternic.
Apoi, învingătorul îi va înrobi pe muritorii învinși.
Stau aici, sfidând Israelul.
Îl sfidez pe Dumnezeul vostru.
Trimiteți-mi-l pe cel mai bun!
Tată, revino-ți!
Nu. Ia asta de pe mine!
Nu!
Tată!
Fii blestemat, demonule!
Pleacă de la mine!
Ridică-te! Tată, uită-te la ai tăi!
Du-l în cortul lui!
Vom muri în întuneric și cu frică!
Acum!
Pleacă de la mine!
Găsiți pe cineva dispus să-l înfrunte!
Îi voi oferi fiica în căsătorie! Îi șterg datoriile! Orice! Hai!
La luptă!
Ca ploaia să curgă învățăturile mele
Vorbirea mea să cadă ca roua
Ca ploaia măruntă peste verdeața proaspătă
Și ca ploile peste iarbă
Ascultă, pământule
Cuvintele gurii mele, Domnul nostru
Samuel, ce mai așteptăm?
Se dă o bătălie.
Trebuie să plec. Sunt pregătit.
Mama ta te-a învățat să cânți, nu-i așa?
Ți-e dor de ea?
Avea o chemare, cred.
Sunt puține lucruri mai puternice pe lumea asta decât asta.
Mama mea
se ruga cu atâta ardoare la templu,
încât preoții o credeau beată.
Dar nu, a fost o chemare profundă, a fost credință.
Acesta e motivul vizitei mele.
Influența unei mame este mai puternică decât un rege,
decât o mie de regi.
E minunată!
Ea a brodat ăsta… pentru mine când m-am născut,
apoi m-a înfășurat în el când am fost trimis la preoți.
Aveam doi ani.
Îl port ca să-i onorez amintirea.
Știam eu că e vechi.
Tu… Da.
Pot să-ți mărturisesc ceva?
Orice.
Văd lucruri.
Mai mult vise, vedenii, dar par foarte reale.
E ca și cum…
Ca și cum ai fi altundeva?
Da.
E un loc necunoscut…
dar unde mă simt ca acasă.
Pace de nepriceput.
Continuă!
Văd un pârâu sub munți.
Munți atât de frumoși… N-am mai văzut așa ceva.
Și un războinic… cu sabia scoasă.
Ce e locul acela?
Ocrotește pârâul.
Cunosc asta.
E în cărți.
Scris de Iosua!
Da.
În noaptea dinaintea marii bătălii, la Ierihon,
Iosua a întâlnit o figură, un războinic cu sabia scoasă.
Cine era?
Iosua l-a întrebat pe războinic…
„Ești dintre ai noștri
„sau dintre vrăjmașii noștri?”
Iar războinicul a răspuns: „Nu.
„Sunt Căpetenia oștirii Domnului și acum am venit.”
Oamenii uită un lucru, ei întreabă: „Dumnezeu e dintre noi?
„Dumnezeu e cu noi?”
Dar întrebarea pe care ar trebui s-o pună este…
„Oare noi suntem cu Dumnezeu?”
Apoi Iosua l-a întrebat:
„Ce spune Domnul meu robului Său?”
Asta e întrebarea corectă.
Iar războinicul a răspuns: „Scoate-ți încălțămintea din picioare…
„căci locul pe care stai este sfânt.”
Iosua a făcut așa și s-a aruncat cu fața la pământ și s-a închinat,
și…
poate că de asta s-au prăbușit zidurile Ierihonului în fața lui.
Dar de ce mi se arată mie aceste vedenii?
Pentru că ai un rol în acest plan măreț.
Cum, dacă nu pot pleca de pe câmp?
David, vorbești de parcă azi ar fi ieri.
De parcă nu s-ar fi schimbat nimic.
Ascultă!
Pentru toate există o vreme și orice lucru de sub ceruri…
își are timpul său.
Când va veni vremea mea?
Pui prea multe întrebări.
Mai cântă-mi ceva, dacă nu te superi!
Bine.
Da.
Azi vă fac această propunere din nou.
Alegeți un bărbat!
Trimiteți-l la mine!
Dacă mă doboară, ne puteți lua de sclavi!
Dar, dacă moare de mâna mea, noi vă luăm de sclavi pe voi!
Ei bine?
Ne vedem mâine.
Câte zile mai facem asta?
Nu există niciun campion în Israel?
Zi după zi, din nou, sfidez Israelul!
De ce fac asta?
Mă doare capul.
Ăsta e scopul.
Au mai trecut nouă zile, dar nimeni nu mă înfruntă.
Nu sunteți slujitorii Dumnezeului vostru?
Înfruntați-mă!
O să mă răzbun.
Regina mea!
Vești de pe câmpul de luptă!
Ce? Ce este?
Vești de la Abner.
Filistenii și-au unit armatele împotriva noastră,
vreo 250.000 de oameni.
Ce?
Și au alături un uriaș.
Un uriaș?
Cum așa?
Mamă?
Ce scrie?
Pe tata l-a învăluit întunericul din nou.
Mai rău decât înainte.
Ce să facem?
Nu mai e nimic de făcut.
Întotdeauna e ceva.
Măcar să ne rugăm!
La cine?
Știi la cine.
Nu vreau.
Mamă, Domnul ne-a mai ajutat.
Ne va ajuta și acum.
Nu vreau să mai aud numele ăsta în prezența mea.
M-am săturat.
Nu, noi…
Noi… trebuie să facem ceva!
Mical!
Mă duc la tata.
Pe câmpul de bătălie? Ți-ai pierdut mințile?
Are nevoie de mine.
La fel și eu.
Mical, frații noștri au plecat, mama a renunțat.
Doar noi am rămas.
Atunci, vino cu mine!
Nu fi proastă!
Ce am putea face noi?
Dacă tata își revine, va conduce oștirea.
Îi va învinge pe dușmani, ca întotdeauna.
Crezi că-l poți vindeca?
Știi încotro e câmpul?
E în nord.
În nord?
Voi călări spre nord și îl voi găsi.
Trebuie să mă duc.
Adio!
Bine, hai!
- Ce faci? - Ajută-mă, te rog!
Dacă mori, n-o să mă mai distreze nimeni.
Nu putem permite asta.
Mulțumesc.
E și tatăl meu.
Și nu sunt de acord cu mama.
Există mereu speranță.
Așa.
Hai!
Un trib întreg de lași și de trădători!
Ai grijă cum vorbești!
Vreți să vă ascundeți în peșteri și să vă lăsați frații să-l înfrunte?
Ce înfruntă ei e moartea sigură.
Eliab, ce se întâmplă?
Tribul lui Zabulon a ales să abandoneze bătălia și pe regele nostru.
Câți?
Toți.
Ei au un uriaș. Noi nu avem nimic.
Zabulon luptă pentru Dumnezeu, iar Dumnezeu nu e de partea regelui.
Spune-le tuturor israeliților că Zabulon a fost învins de teamă!
Iar când vom învinge în această bătălie,
fiii noștri și fiii lor vor povesti lumii cum ați luat-o la sănătoasa.
Dacă crezi că victoria e așa de sigură,
de ce nu-l înfrunți pe uriaș tu, fiul lui Iesei?
Nu le reproșez asta.
Stăm aici cu zilele, fără să facem nimic.
Vom muri de foame, înainte să călcăm pe câmpul de luptă.
Asta nu e strategie.
Asta e lașitate.
Adriel, vorbești cu prințul tău!
Da, fiul unui rege nebun, cu o moștenire pe moarte.
Ajunge!
Dacă tatăl tău nu ne conduce, atunci o voi face eu.
Eu zic să atacăm!
Da, să atacăm!
Chiar dacă nu putem ieși victorioși, măcar vom muri luptând.
Pentru Dumnezeu și pentru Israel!
Așa! Fugi!
Ascunde-te în cort, alături de tatăl tău!
Încă un cuvânt și va fi ultimul!
Mai avem trădători printre noi?
- Ce faci? - O să-l înfrunt pe uriaș.
- Nu! - Ce spune Adriel e adevărat.
Cineva trebuie s-o facă.
Eu voi fi acela!
Ce crezi că se va întâmpla?
Domnul va hotărî.
Chestia aia o să te sfâșie.
O să te rupă în două, sub privirile fraților noștri.
Nu există altă cale!
Ba da, există.
Există.
Mama sigur a aflat deja că am plecat.
Dacă mai sunt călăreți buni în palat,
îi va trimite, ca să ne oprească, dar…
Sau nu.
Cred că s-a săturat de mine.
Să te aline că ai pierdut ceva ce mie nu mi-a oferit niciodată!
Ți-e teamă?
Nu e timp pentru asta acum.
Micali!
E greu de uitat, așa-i?
- Cântecul? - Nu.
David.
L-a abandonat pe tata.
Nu vreau să mă gândesc la el.
Binecuvântat ești, Iesei, fiul lui Obed!
Păcatele casei tale sunt ispășite cu sânge.
Un sacrificiu vrednic.
Cum l-ai ales?
Cum spun legile noastre.
Spune-mi!
Cel mai bun din turmă.
Unul fără pată sau cusur.
- Nu așa spune Legea lui Moise? - Ba da.
Ba da.
Acum, pleacă!
Trebuie să vorbesc cu tatăl tău.
Voi fi pe câmpiile de est.
Vizitează-mă când termini, Măritule!
Te voi învăța munca păstorului.
Ar trebui să fie o jertfă de recunoștință.
Ai binecuvântarea Celui Preaînalt pe casa ta…
dar sufletul tău e împovărat.
Nu există povară mai grea decât minciuna.
Nu-i așa, Iesei?
Când Saul ți-a chemat fiii la război,
i-ai trimis.
Când eu ți-am cerut fiii,
n-ai ezitat să mi-i aduci,
să-i oferi pe toți.
Pe toți, în afară de unul.
De ce te agăți de el?
Îl ocrotesc de el însuși și de umilința de către ceilalți din familie.
Iesei, spune adevărul!
David al meu!
David e tânăr, sălbatic, neliniștit.
Inima sa e înflăcărată.
E încăpățânat, neînfrânt.
Da, așa este.
Iar tu ești mesagerul Domnului.
Trebuie să știi că David nu poate fi rege.
Cu siguranță, vezi asta.
Să-ți spun ce văd?
Ai dreptate.
Te temi de înflăcărarea din inima fiului tău,
căci arde,
precum înflăcărarea Domnului.
Iar Dumnezeu îl iubește pentru asta
și poate fi și motivul pentru care a fost ales.
Deci, tu, un om, stai în calea lui Dumnezeu.
Pentru că ți-ai zămislit fiul în păcat?
Fiul lui Iesei, păcatul lui Iesei, uns, ca toți să vadă?
Ești mânat de rușine?
Nu. Nu de rușine.
Este altceva.
E ceva mai profund,
dar acestea sunt cuvinte pe care nu le-ai rostit niciodată.
Dacă Dumnezeu îmi cere ceva,
orice altceva,
voi da totul.
I-ai dat lui Dumnezeu multe,
dar nu ai dat totul.
Nu i-ai dat ce e mai prețios.
Nu i l-ai oferit pe cel mai bun din turmă.
Astfel de sacrificii sunt cele mai prețioase.
Asta ne cere Dumnezeu.
Să dăm ceea ce iubim cel mai mult.
Dacă te agăți de el…
o să ți se rupă degetele.
Trimiteți-mi-l pe cel mai bun ori veți fi uciși cu toții!
Lași, voi toți! Lași!
Ții minte când s-au adunat filistenii la Micmaș?
Niciunul nu avea curaj.
Stăteau ascunși în peșteri.
Ai atacat pe timp de noapte, singur, doar cu purtătorul tău de armură.
I-ai derutat și i-ai dezorientat.
- Domnul ne-a dat victoria. - Da, dar tu ai făcut primul pas.
Ne-ai dat speranță.
Ăștia nu sunt israeliți.
Vânători din Așer.
Cei mai buni mercenari, asasini din Egipt.
Veți ataca pe timp de noapte
și, dacă Domnul ține cu voi, îl veți ucide pe uriaș în somn.
Vei rămâne alături de tatăl meu?
Da.
O să fac tot ce pot.
Până la ultimul moment.
Vino!
Ce-ai vrea să facă servitorul tău?
De ce?
De ce m-ai alege pentru ceva ce n-o să pot?
Aș vrea să Te înțeleg.
David!
David! Vino!
Tată, unde mergi?
Nu merg nicăieri.
Vino, David!
De mult vreau să-ți spun niște lucruri,
iar acum, nu găsesc cuvintele potrivite.
David, vino!
Vino încoace!
David, te rog!
Mi-am ales prima soție cu prudență.
Uniunea noastră a fost înțeleaptă, pentru tribul ei și al meu.
Descendența mea a fost pătată.
- Din cauza bunicii Rut? - Da.
A fost moabită.
Dar soția mea era de sânge pur.
Mi-a născut fii puternici.
Pe frații tăi.
După ce s-a întors în țărână, am cunoscut-o pe mama ta.
Ea a fost altfel.
Opusul a tot ce am fost învățat să caut.
Din naștere, dușman al neamului nostru.
Cu toate astea, sufletul ei, iubirea ei…
Nu întâlnisem așa ceva până atunci.
Am luat-o de nevastă în grabă.
Ne-am căsătorit ilegal…
dar am iubit-o, David.
Cu o dragoste pe care nu o credeam posibilă.
Și ea mă iubea pe mine.
Ultimele cuvinte ale mamei tale…
Știu.
A zis să mă ocrotești.
Nu.
Nu asta a spus.
„Lasă-l să se înalțe!”
Lasă-l să se înalțe!
Astea au fost cuvintele ei.
Mama ta avea vedenii.
Te visa pe tine, ce se va alege de tine.
Vise violente, frumoase, dar și înspăimântătoare.
Ultima ei rugăminte…
a fost să te las să împlinești acele visuri.
Iartă-mă, fiule!
Iartă-mă!
Te-am ținut aici,
fiindcă ești tot ce a mai rămas din ea.
Te trimit pe câmpuri, nu fiindcă mi-e rușine cu tine.
Te țin aici, pentru că, David, te iubesc.
Cum am iubit-o pe ea.
Iartă-mă, fiule!
Hai!
Am încărcat măgarul cu provizii.
Vreau să le iei cu tine.
Unde?
Pe câmpul de luptă.
La frații tăi.
Cavaler al Păstorilor!
E o povară grea să fii rege înainte să-ți vină timpul.
Lăsați-ne!
Ce cauți aici?
Vreau să-ți ofer sfaturi când ai nevoie.
Să te slujesc, cum l-am slujit pe tatăl tău.
Tu te slujești doar pe tine, Doeg.
Nu crezi în nimic.
Cred că ai o problemă mai mare decât acel uriaș.
Vorbele ajung departe dacă asculți cu atenție.
Povești despre Măritul Văzător, cum călătorește spre tribul lui Iuda,
spre orașul Betleem.
Ți-aș putea fi de mare ajutor.
Dacă îmi poruncești,
voi vâna și voi ucide pe oricine uns
cu scopul de a-i lua locul tatălui tău.
Mai pomenește-l pe tata…
Am nevoie doar de un nume.
Ultima piesă, Ionatan.
N-am timp de jocurile tale, Doeg.
Bine.
Atunci, du-te! Într-o bătălie din care știi că nu poți ieși învingător.
Ascultă-mă, edomitule!
Dacă e să mor pe câmpul ăla,
nu se va întâmpla până nu văd cum viața se scurge din tine.
Ar fi interesant de privit.
Știu adevărul, tată.
Dar știu și că sunt fiul tău.
Te iubesc și îți sunt alături până la sfârșit.
Dormi acum!
Iar dacă te trezești, roagă-te pentru mine!
Nu!
Ionatan!
Nu!
Domnul fie cu voi!
Fiul meu!
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Bine.
Mergem împreună?
Eu urmez calea mea.
Ții minte primele mele cuvinte?
Am spus: „Domnul nu Se uită la ce se uită omul.
„Domnul Se uită la inimă.”
Iar tu… ai o inimă de leu.
Ce fac leii?
Leii rag.
Înalță-te, fiule!
Înalță-te!
Câte zile mai facem asta?
Nu există niciun campion în Israel…
cineva care să mă înfrunte?
Subtitrarea: Timea Ficzay
Redactor Cristian Brînză te?