DIN EPISOADELE ANTERIOARE
Filistenii și-au unit armatele împotriva noastră.
- Și au alături un uriaș. - Ce?
Unde e regele vostru?
- E doar un om, tată. - Oare?
Tată!
Tribul lui Zabulon a ales să abandoneze bătălia noastră.
Trebuie să facem ceva!
- Știi încotro e câmpul? - Îl voi găsi.
Am încărcat măgarul cu provizii. Vreau să le iei cu tine.
- Unde? - Pe câmpul de luptă.
Veți ataca noaptea, îl veți ucide pe uriaș în somn.
VALEA STEJARULUI LA MARGINEA TABEREI FILISTENILOR
De unde ești?
Din En-Dor, deși n-am mai fost acolo din copilărie.
Mi s-a spus că, de acolo, nu se pleacă. Cum ai reușit să scapi?
Am învățat să ucid.
Văd vetre și fum.
Da, tabăra tatei. Suntem aproape.
TRIBUL LUI ZABULON ÎN RETRAGERE DIN TABĂRA ISRAELIȚILOR
Îmi pare rău, prințe. Ei m-au plătit mai bine.
Ionatan!
Am așteptat asta mulți ani.
De când tatăl tău l-a ucis pe al meu.
Mirab, uite!
Stai! Oprește-te!
Ceva nu e în regulă.
Ceva nu e în regulă. Hai! Dă-te jos!
Opriți-vă!
Stați! Opriți-vă!
Ce se întâmplă?
Ce-i acolo?
Trageți!
Fugiți!
Auzi asta? Sunt împrejmuiți.
Hai să plecăm acasă! Să facem cale întoarsă!
Nu! Mirab, tata are nevoie de noi.
Să mergem!
De ce-i jelești pe cei care te-au părăsit?
Stați!
Ești înfrânt.
Vei îngenunchea, ori de bunăvoie, ori silit.
CASA LUI DAVID
Ioab, e suficient de ascuțit!
Gata!
Minunat! Acum ne batem între noi.
Oamenii înfometați sunt în stare de orice.
Iar vine!
Exact la timp.
Astea sunt capetele asasinilor
pe care i-ați trimis la mine aseară!
Ce asasini?
Lașilor!
Nu mă înfruntați în timpul zilei,
dar încercați să mă omorâți când dorm.
Așa veți muri cu toții!
Ca prințul vostru.
Abner, unde e Ionatan?
Păzea!
Stau aici, sfidând armata israeliților.
Îl sfidez pe regele Israelului.
Îl sfidez pe Dumnezeul israeliților.
Alegeți un martir dintre voi!
Sau trimiteți-mi-l pe Iahve al vostru!
Poate o să-l ucid pe el, nu pe voi.
Asta dacă nu e laș și el.
Nu ți-a mai rămas timp, amice!
Astăzi, mă întâlnesc cu opt căpetenii de trib.
Vino alături de mine sau mori alături de Saul!
Ai luptat bine aseară.
A fost inutil, dar impresionant.
Unde ți-e Dumnezeul?
Nu văd fumul ofrandei deasupra taberei voastre.
V-a lăsat de izbeliște marele proroc?
Dacă da, din ce motiv?
Vrei să iei masa cu mine?
Nu stau la masă cu lași.
Mereu ți-am admirat spiritul, Ionatan.
Însă te face foarte previzibil.
Iată cum stă jocul, fiul lui Saul!
Piesele de pe tablă…
Nu am unit patru armate filistine.
Nu! Le-am unit pe toate cele cinci.
Oștirea Ekronului e acum în spatele vostru, cu și mai mulți uriași.
Sunteți împrejmuiți, iar noi suntem de trei ori cât voi.
Dacă e adevărat ce spui,
de ce nu ne invadați?
Din toate direcțiile. Ca să-i puneți capăt.
Cu secole în urmă, poporul meu a venit de peste mare.
Fii ai regilor, nobili, trimiși ca să cucerească Egiptul și tărâmul ăsta.
Cu drept divin și cu puterea bronzului și a oțelului,
înzestrați de zeii noștri.
Acum cinci sute de ani. Totuși, Egiptul e în urmă.
- Fiindcă tatăl tău… - A fost slab.
Avem asta în comun.
Tatăl meu e rege, iar al tău a murit ca un câine.
Strămoșii tăi au fost sclavi în Egipt.
Știu asta din poveștile scrise de profetul vostru.
- De Moise. - Da.
Știi că a scris de multe ori că ai tăi au fost mai fericiți în sclavie?
Că își doreau să se întoarcă? Că filistenii sunt meniți să conducă?
Iar israeliții sunt meniți să slujească.
Ați fost sclavi când ați venit aici și așa veți și pleca.
Asta e starea voastră naturală.
Am plecat din Egipt, căci am vrut.
Iar când au vrut să ne oprească,
Domnul nostru a înecat armata egipteană.
- Zeii voștri ce au făcut? - Atunci, unde e?
- Unde e Iahve? - Noi nu-i rostim numele.
- Vă temeți de el? - Da, ne temem.
Teme-te și tu!
Ții minte, cu ani în urmă,
când ne-am înfruntat pe câmpul de luptă,
când tatăl meu i-a luat capul tatălui tău?
Mai ai asta în fața ochilor? Îi mai auzi țipetele?
Am văzut teamă în ochii săi.
Asta văd și în ai tăi.
Teamă deghizată în mânie.
Dorința ta de răzbunare te face slab, Achiș.
Niciun uriaș nu va schimba asta.
Ionatan, vreau să privești către est.
Soarele răsare.
La următorul răsărit, va lua sfârșit răbdarea mea.
Voi da ordin armatei mele să vă atace din toate părțile
și nu voi cruța niciun suflet.
Nici pe femei, nici pe copii.
Nici pe mama ta și nici pe surorile tale.
Vor muri de mâna mea, în chinuri.
Întregul Israel va jeli, dacă va mai exista un Israel.
Întoarce-te la tatăl tău! Convinge-l să se predea!
Și mai bine, convinge-l să-l înfrunte pe uriașul meu!
Să moară cu demnitate.
Nu-l puteți învinge pe uriaș și nu puteți nici să câștigați bătălia.
Dar puteți trăi în sclavie, ca în Egipt.
Și, Ionatan, dacă refuzați,
îți promit,
data viitoare când te văd, săgeata mea îți va străpunge inima.
Kezia!
Vino puțin!
Le-ai văzut pe fiicele mele?
Nu sunt în camerele lor?
Acolo le-am căutat întâi.
Au spus că vor să vorbească cu bătrânul levit, Ahimelec.
Pentru ce?
Ca să se roage. Pentru rudele care au plecat în război.
Să se roage?
Să se roage? Mirab?
Scutește-mă de minciuni!
Repet întrebarea. Unde sunt fiicele mele?
M-au pus să jur că nu spun.
Eu…
Cred că au plecat din palat.
Au plecat? Unde?
Pe câmpul de luptă.
Ca să-l ajute pe rege la nevoie.
Pe câmpul de luptă?
Iar tu ai tăcut?
Am obligația să le slujesc pe prințese.
Ai obligații față de mine!
- Te implor, nu mă alunga! - Pleacă!
Piei din fața mea!
Hai! Suntem aproape.
Opriți-vă! Cine sunteți?
Prințesă…
Conduceți-ne la rege!
Desigur. Pe aici!
Mirab!
- Uită-te la ei! - Ce-i?
Și-au pierdut nădejdea.
Ascultă!
Tu du-te la tata!
- Ocupă-te de el! Bine? Du-te! - Da.
Tu ce vrei să faci?
Mă duc la Abner și la Ionatan. Le spun ce am văzut.
- Condu-o la rege! Iar pe mine, la Abner! - Pe aici!
Astăzi…
mi te alături!
Samuel?
Astăzi,
mi te alături în chinuri!
Tată!
Nu!
Mical!
Ți-am adus ceva.
Scribii mi-ar blestema numele dacă ar ști că am luat pergamentele.
Dar am vrut să ți le citesc.
Cum am făcut de atâtea ori înainte.
„Suntem păzitorii unui mare privilegiu.”
Amintește-ți!
Iată cuvintele Domnului către Moise!
„Să nu-ți fie teamă și să nu te înspăimânți!
„Domnul Însuși va merge înaintea ta,
„va fi cu tine,
„apoi, în pustie, ați văzut cum Domnul s-a îngrijit de voi,
„asemenea unui părinte…
„care se îngrijește de fiu.”
Cum m-ai purtat tu pe mine…
Te-a purtat El pe tine.
El îți va arăta calea înapoi.
Trebuie doar s-o cauți.
Caut-o!
Trezește-te!
Întoarce-te la El!
Întoarce-te la noi!
Trezește-te!
Trezește-te, tată, te implor!
Trezește-te!
Te implor! Am nevoie de tine.
Trezește-te, tată!
Trezește-te!
Mical?
Tu ești cu adevărat?
Copila mea dulce!
Dumnezeu…
Dumnezeu se va arăta și ne va salva.
Ca întotdeauna.
Regina mea!
Regina mea! Nu trebuie să rămâi aici.
Știu cine te poate ajuta să scapi de aici.
Nu mă voi ascunde.
De ce?
Nu rezolvă nimic dacă rămâi aici.
Când eram mică…
tatăl meu…
ne-a dus cu familia în Egipt.
Nu-mi amintesc motivul, dar țin minte că a fost o paradă mare.
Străzile erau pline de oameni. Erau cu miile.
Toți au venit ca să vadă un om.
Pe faraon.
Au stat acolo ore întregi, așteptând să-l vadă,
iar când a apărut în sfârșit, în veșminte din aur,
pe cuvântul meu…
strălucea precum soarele.
Când ne-am întors acasă,
mi-am dat seama că noi nu avem astfel de căpetenii.
Aveam văzători și judecători, care conduceau după bunul plac.
Unii, cinstiți și drepți.
Mulți, nu.
Pretindeau că transmit cuvintele unui Dumnezeu care mie nu-mi vorbea.
Dar un rege,
un rege…
Văzusem unul cu ochii mei, așa că…
Am îndrăznit să-mi imaginez un rege…
care va uni triburile noastre.
Vezi tu…
am gustat din visul acela.
Am creat din nimic casa asta.
Iar acum, se sfărâmă sub pașii mei.
Regina mea!
Să vină și să mă frângă! Ca să pot muri cu visul meu.
Oprește-te!
Mamă!
Închide ochii…
și ascultă mai atent!
Nu doar cu urechile, ci și cu sufletul.
Adânc pe adânc cheamă.
În tihnă, vei auzi glasul Domnului.
Ascultă-L! El o să-ți spună cine ești.
Nu ei.
Fac această propunere pentru ultima dată!
Nu puteți scăpa.
Nu există speranță.
Frații mei v-au împrejmuit.
- Trimiteți-mi-l pe campionul vostru… - Ce fac?
… ori veți fi uciși cu toții!
Astăzi, sfidez armata israeliților!
Îl sfidez pe regele Israelului!
Îl sfidez pe Dumnezeul israeliților!
Cine e uriașul ăsta, de sfidează oștirile Dumnezeului cel Viu?
Nimeni nu-l poate înfrunta.
Cum așa? Este doar un singur om.
E un zeu printre oameni.
Există un singur Dumnezeu. Iar El luptă alături de noi.
David, ce cauți aici?
De câte zile îl ascultați? Cine e?
Îl cheamă Goliat. Îl slujește pe Achiș, domnitorul din Gat.
Și nu îl înfruntă nimeni?
Vrei să-l înfrunți tu?
Iată campionul! Vrea să înfrunte uriașul.
Eliab! Fratele tău!
- Abinadab, iată! A venit David. - Fratele meu.
- David, ce cauți aici? - Tata m-a trimis cu provizii.
Provizii? Chiar? Nu mă păcălești. Ai venit să vezi bătălia.
- Ca un șacal. - De ce mă cerți mereu?
Ți-am zis să stai acasă. Dacă tata ar ști…
Tata m-a trimis, vin cu binecuvântarea sa.
Dacă nimeni nu vrea să-l înfrunte pe uriaș, îl înfrunt eu.
- Bine. Nu-l încuraja! - O să-l înfrunt.
Da. Tu de ce nu l-ai înfruntat? Ești cel mai bun luptător din Iuda.
David, ai văzut cât e de mare?
Ce dacă? Cum poți uita, frate?
- Cum puteți uita voi toți? - Ce uităm?
Măreția lui Dumnezeu.
Îl înfrunt eu pe uriaș!
- Nu, David, o să pleci acasă. - Îl înfrunt. Lasă-mă!
- Pleci acasă! - Nu plec nicăieri.
- Fiul lui Iesei! - Comandante!
Nu tu, Eliab.
Muzicantule, ți-ai adus lira. Bine.
Vei merge la rege. Îi vei cânta.
Îl vei alina.
Ioab!
David, ai auzit ce a spus!
Vei cânta pentru rege dacă are nevoie. Dar lasă uriașul!
- Hai! - O să mă duc.
David!
Regele meu! Băiatul muzicant este aici.
Păstorule!
Ce surpriză!
Ai venit ca să-mi cânți?
Am venit ca să lupt.
- Iartă-ne! - David!
Uneori, fratele meu e nesăbuit și pripit.
- Vreau să-l înfrunt pe uriaș! - Să-l aud!
Regele meu, îl voi înfrunta eu pe uriaș.
Ești doar un puști. Nu îl poți înfrunta.
Acest slujitor a păzit oile tatălui său mulți ani.
În acel timp, am ucis și urs, și leu.
- David! - Ajunge!
Când un leu mi-a atacat turma și pe mine,
l-am urmărit, l-am apucat de coamă, l-am lovit și l-am ucis.
Așa este, regele meu. Asta a făcut.
Abinadab!
- Ce? Eu l-am crezut mereu. - Așa nu ajuți.
Uriașul Îl jignește pe Stăpânul Oștirilor.
Dar Domnul care m-a salvat de leu
și de urs mă va salva și de mâna acestui filistean.
Monstrul ăla e un războinic.
Pentru asta s-a născut.
Eu sunt cel care m-am născut pentru asta, pentru acest moment.
Ai încredere în mine, regele meu! Îl voi ucide.
Vorbești cu multă convingere.
Asta îmi dă un curaj pe care nu l-am mai simțit de când…
Tată…
Regele meu!
- Du-te! - Bine.
- Rege! - Hai!
- Rege, îl voi omorî. - Du-te!
- Pleacă de la mine!
Du-te și înfruntă-l pe uriaș!
Înfruntă-l cu spiritul pe care-l aduci în încăperea asta!
Regele meu, ar trebui să discutăm asta.
Pentru ce? M-am hotărât.
Nimeni nu s-a oferit să-l înfrunte.
Îți dau titlul de campion.
Dați-i armura mea!
Să poarte armura regelui pe câmp!
Du-te!
Mulțumesc, rege.
Tribul lui Zabulon l-a părăsit pe tatăl tău.
Și alții ar fi făcut la fel dacă oștirile noastre n-ar fi împrejmuite.
Filistenii nu au doar un singur uriaș, au mulți.
Nu mai putem trimite oameni?
Nu ne-au rămas nici 100 de gardieni la palat.
Nu poți opri un incendiu cu un strop de apă.
Atunci, soarta ne e pecetluită.
Armata noastră va fi înfrântă.
Când va cădea regele, va cădea și Israelul.
Inamicul va veni la porțile noastre.
Când sosesc,
ar fi bine să-i întâmpinăm în genunchi și să ne rugăm pentru milă.
Nu, trebuie să plecăm repede.
Prietenii mei noi ne pot ajuta să ajungem la tribul din nord,
să reclădim Israelul.
Nu-mi voi abandona casa.
Filistenii nu vor avea milă. Știi bine.
Vor arde pergamentele tale, iar pe mama mea o vor silui.
- Domnul ne va ocroti. - Ca pe tata?
Trebuie să plecăm de aici.
Ca tronul nostru să poată supraviețui.
Restul triburilor vor avea nevoie de o căpetenie.
Trebuie să mă încoronați.
- Avem deja un rege. - Care a pierdut.
Bătălia și, probabil, și mințile.
Mamă, dacă nu preluăm noi tronul, îl va prelua altcineva.
Am crezut că ești mort.
O vreme, mamă, am fost.
Ce ți s-a întâmplat?
O viață s-a terminat, alta a început. Atât trebuie să știi.
Nu mai am timp să zăbovesc în trecut.
Știi că e așa cum spun.
Ai noștri nu se vor întoarce.
Doar noi doi vom supraviețui din familie.
Suntem singura speranță a Israelului.
Voi fi regele și ocrotitorul vostru.
Răbdare, fraților! Cu timpul, totul va fi descoperit.
E o nebunie.
- Unde te duci? - La armurărie.
- Vreau un arc și săgeți. - De ce?
N-o să permit ca fratele meu să fie torturat și sfâșiat.
Bun.
Arăți ca un rege.
Eu nu așa mă simt.
Vreau să-ți dau asta.
Sunt cuvintele Domnului către Iosua.
Înainte de o mare bătălie,
a spus: „Nu te înspăimânta!
„Întărește-te și îmbărbătează-te!”
Iosua.
Este…
„Orice loc pe care-l va călca talpa piciorului vostru…
„Vi-l dau.”
Este un rezumat.
Nu aveam destul pergament.
O iei cu tine? Da?
Ce spune lumea?
Sunt îngrijorați, îți spun sincer.
Nu le pot reproșa.
Ce nu înțeleg ei…
este că Dumnezeu alege lucrurile improbabile.
El îi alege pe cei ignorați,
pentru că El vede ce e în sufletul lor.
Iar ce e în sufletul tău…
e mai puternic decât o mie de săbii.
Sper să fie cum spui tu.
Ești speriat?
Îngrozit.
Asta simt și eu.
Cred în tine.
Nu prea știu de ce. Pur și simplu, cred.
Îmi pare rău că am plecat așa.
Să fie cu noroc!
David!
Ucide-l pe uriaș și întoarce-te la mine!
Nu pot purta armura.
Trebuie să lupt fără ea.
Și să găsesc un pârâu.
- Comandante! - Stați!
Ionatan!
Ionatan! Ioab, preia-mi locul!
Ești în viață!
Cum ai supraviețuit?
Dă-mi apă!
Poftim!
Cum ai supraviețuit?
Așa voia Achiș.
Oamenii lui și uriașul, mai puțin.
L-ai văzut?
L-am văzut. Față în față.
Suntem împrejmuiți.
Putem scăpa doar dacă atacăm.
Sau dacă ne predăm.
Nu ne predăm niciodată.
Tatăl tău a ales un campion.
Ce? Pe cine?
Înapoi! Afară! Înapoi!
E revoltător! O rușine! Abner!
David…
Un păstor?
Mă duc la pârâu.
Campionul ales? Acum știm sigur că regele a înnebunit.
Să ne vorbească! Acum!
Nu poate fi deranjat.
Este deja deranjat, Abner. Dă-te la o parte!
Îndrăznești să-i ataci pe căpeteniile Israelului?
Îndrăznești să îl ameninți pe regele Israelului?
Ori ne vorbește acum, ori își pierde dreptul de a conduce!
Vrei coroana mea, Adriel?
Încearcă să mi-o iei!
Unde e băiatul?
Ce cauți?
Pietre.
- Cine ești cu adevărat? - Doar mă cunoști.
Oare?
Ai fost muzicantul tatălui meu.
Iar acum te alege campion.
Cum așa?
Numai eu m-am oferit.
Îți admir curajul, David.
Dar l-am văzut pe uriaș. Nu-l poți învinge.
Sunt singurul care crede poveștile străvechi?
Pe cine a sfidat fiara asta?
Nu măreția uriașului contează. Ci măreția Domnului.
Mă tem că Domnul nu e cu noi.
Nu e cu noi aici, unde tremurăm de frică.
E cu noi acolo, când alegem să ne înfruntăm temerile.
Care e planul tău?
Nu ai armură. Nu te pricepi să lupți.
Curajul tău e deosebit.
Din care trib provii?
Iuda.
Din ce oraș?
Din Betleem.
David!
Profetul Samuel ți-a vizitat familia?
Da.
David!
E o aruncare aproape imposibilă.
Dar uriașul e vulnerabil după ce aruncă sulița.
Domnul să-ți fie alături!
Răbdarea mea este pe terminate.
De ce vă aliniați la luptă dacă nu vrea să mă înfrunte nimeni?
Alegeți pe cineva și trimiteți-l la mine!
El unde e?
Nu poate înfrunta uriașul. E o nebunie.
Nu.
Asta e trădare. Am făcut alegerea. Iar tu te vei supune!
Trimiteți-mi un bărbat…
Faceți loc!
Oprește-l! Cheamă-l înapoi!
Nu-l chem.
- Atunci, îl opresc eu. - Ai spus să mor pentru regele meu.
Eu sunt pregătit. Ești și tu?
Ne-ai distrus pe toți.
Stai!
- David, te rog să nu faci asta! - Te îndoiești de mine?
Da. E imposibil.
Asta e diferența dintre noi, frate.
David!
Cum de nu te temi?
Mă tem.
Sfidez oștirea Israelului!
Îl sfidez pe regele Israelului!
Îl sfidez pe Dumnezeul Israelului!
Goliat!
Dați-vă laoparte!
E nerod?
Un prost, zăpăcit de arșiță?
Doamne, ghidează-mi pașii!
Fiecare pas. Doar un pas.
El e campionul lor?
E o glumă.
Rasa sclavilor mă insultă trimițând un puști!
Am cerut un campion. Am cerut un rege.
Iar ei trimit un puști.
Poate că regele chiar a înnebunit.
Vrei să mă înfrunți cu un băț?
Ce mă crezi? Un câine?
Fie, puștiule!
Mânia mea te va ucide!
Ionatan!
Unde ai fost?
Am stârpit revolta stârnită de băiat.
Voi hrăni cu carnea ta păsările cerului
și fiarele pământului.
Dacă face asta, urmați-mă!
Adu-mi un cal!
Tu vii împotriva mea cu sabia, cu sulița, cu lancea.
Dar eu vin împotriva ta în numele Domnul Oștirilor,
al Domnului oștirilor Israelului, Cel pe care tu L-ai sfidat.
Astăzi, Domnul te va da pe mâna mea,
iar eu te voi lovi și îți voi tăia capul.
Astăzi, voi hrăni cu cadavrele filistenilor păsările cerului
și fiarele sălbatice ale pământului.
Ca tot pământul să știe că există un Dumnezeu în Israel.
Atunci, toată această adunare va ști
că Domnul nu mântuiește cu sabie și cu suliță,
căci lupta este a Domnului și El te va da pe mâinile noastre.
Nu ești demn să te apropii de mine.
Dă-mi alta!
Încă una!
Nu!
Vezi? Nu ești demn să te apropii de mine.
Nu te las să mori de mâna lui, frate!
Îmi pare rău.
Achiș!
Fie să te cuprindă curajul lui Moise…
și puterea lui Samson!
Scoală-te! Scoală-te, David!
Pentru mama mea!
Gardian, adu-mi calul și armura!
Haideți!
La atac!
Pentru rege!
David!
Pentru Dumnezeu și pentru Israel!
Și Dumnezeu i-a spus lui Iosua: „Întărește-te și îmbărbătează-te!
„Treci Iordanul, tu și tot poporul și intrați în țara pe care v-o dau.
„Nimeni nu va putea să stea împotriva ta cât vei trăi.
„Eu voi fi cu tine, cum am fost cu Moise.
„Nu te voi lăsa, nici nu te voi părăsi.”
Stați pe poziții!
„Nu te înspăimânta,
„căci Domnul Dumnezeul tău este cu tine în tot ce vei face.”
Așadar, te ung în locul tatălui tău,
rege al Israelului!
Înainte!
Subtitrarea: Timea Ficzay
Redactor Cristian Brînză atălui tău,