TIDLIGERE I…
Kæmp med mig!
-Jeg beklager at have tvivlet på David. -Nej!
Du har planlagt at overtage min trone.
-Ægteskabstilbuddet er slut. -Nej. Saul.
Vi to er de eneste i vores slægt, der overlever.
Israels eneste håb.
Kron mig til konge.
De flygter.
Sejr!
Kæmpedræber!
Far, ingen er mere værd at ære.
Mit sværd er dit nu.
Tak.
Vagter!
Anhold seeren.
Det er forbi, Samuel.
Nej, Saul.
Det er kun begyndelsen.
Historien beretter, at Sauls hus
blev besejret af sine fjender.
Andre siger,
at Israel aldrig burde have haft en konge.
Derfor blev han forladt af Gud.
Men jeg siger,
at et hus i splid med sig selv ikke kan bestå.
Og min far blev ikke besejret udefra.
Han blev væltet indefra.
Af den, der stod ham nærmest.
Den, han stolede på.
Den, jeg elskede.
Abner, hvad nager ham?
Meget nager kongen.
Synet af dig skal nok hjælpe.
Det er dig, ikke?
Min konge.
Jeg elskede dig,
stolede på dig…
…og alligevel svigtede du mig.
Min konge, jeg er dig tro…
…som altid.
"Tro."
Er du?
Ikke mere bedrag.
Sig mig sandheden.
Valgte Samuel dig?
-Min konge, sæt dig… -Valgte han dig?
Gjorde han?
-Valgte Samuel dig? -Nej.
Nej.
Gud valgte mig.
ÉT ÅR TIDLIGERE
GIBEA-FÆSTNINGEN ISRAELS NYE HOVEDSTAD
Gibeas folk,
byd jeres konge velkommen hjem.
Ja!
Saul, søn af Kish, vender tilbage som sejrherre.
Mit folk, Gud har atter smilet til os.
Hold det foreløbig mellem os.
Ligesom da filistrene bragte deres mægtige kæmpe, Goliat, frem.
Jeg forstår.
Og mor, det vil han også gøre.
Vi gjorde det af nød.
Det bliver i forvejen et chok at se dig hjemme.
Jeg beslutter, hvornår han bør få det at vide.
Med sin slynge
fældede han kæmpen med en enkelt sten!
Hvis der er nogen tvivl, om Gud stadig er på vores side,
så lad dette være et budskab til os alle!
Gud har givet os sejren!
Vil I møde kæmpedræberen?
Ja!
David, af Judas stamme,
en ydmyg hyrde
og musiker,
som nu er hele Israels helt.
Træd frem!
David!
Fra i dag er du en del af Sauls hus.
Du får min datter til ægte.
David, for dit mod
får du kommandoen over tusind mand!
David!
Mychal!
David!
Mychal!
-David! -Tak.
Kæmper falder, og små mænd står frem.
Hvad med os? Skal vi betale for det, vi gjorde?
Jeg betaler min gæld, søn.
Det, jeg ved, er mere værd end guld.
Tak.
David!
Ahinoam.
Mor.
-Du bløder. -Jeg er okay.
Mine søstre har mere blod på sig end mig.
Kom.
Ishboshet.
Ish.
Mirab.
Hvordan kan du være her?
-Det tager vi en anden gang. -Ish.
-Mychal. -Du er tilbage.
-Dit hår. Det er… -Jonathan.
-…anderledes, og… -Bedre?
Nej.
Anderledes.
Far.
Må kongen leve evigt.
Der er meget at forklare.
Kom her, søn.
Kom her.
Forklaringer vil komme senere.
Min familie er samlet igen!
Forklaringer vil komme senere.
-Min søn! -Mor. Undskyld.
Det er fint. Alt er vel.
Undskyld mig, far.
Hvad er der?
Det er Davids bror Nathaneel.
Undskyld mig.
Min konge.
Jeg må finde David.
Du bør gå ud og vaske dig.
-Måske har du ret. -Ja.
David?
Hvem er David?
Jeg har så meget at fortælle dig.
Kan du huske den hyrde, der…
I live.
Leder du efter nogen?
Se dig lige.
David.
Hvordan går helingen?
Jeg husker stadig spyddet, der ramte dig.
Jeg kan ikke huske, jeg nogensinde har haft det bedre.
Jeg forstår.
Jeg føler…
…at verden har ændret sig, og vi står midt i det.
Min far har det bedre.
Jeg tror, Gud har samlet min familie igen.
Og så er der dig.
Os.
-Os, Mychal. -Ja.
Os.
David.
Jonathan. Hvad er der?
Er du okay?
Jeg har desværre dårlige nyheder.
Angående din bror, Nathaneel.
Du behøver ikke tale, profet.
Så spis da?
Vorherre nærer mig.
Samuel, du forrådte kongen.
Som du ved, straffes det med døden.
Men Saul er nådig efter vores sejr, så jeg…
Jeg har et tilbud.
Forsoningsdagen nærmer sig.
Du vil være der som altid, ved Sauls side i Tabernaklet.
Og du vil salve ham igen, foran alle præsterne
og hele Israel.
Abner, søn af Endor…
Du blev født i mørket, ikke?
Jeg har vendt det sted ryggen.
Man skulle tro, at synet af din mor opslugt af mørket
var advarsel nok for det hus, du tjener.
Jeg advarede dem.
Det, vi tillader, bliver vi.
Advar dem igen.
Ellers vil mørket, der har opslugt Saul…
…også opsluge dig.
Min prins.
Kezia.
-Jeg vækker dronningen. -Nej.
Sig intet.
Min far er endelig stabil. Jeg vil ikke bekymre ham.
Lad mig se.
Jeg kender en healer. Han er i Gibeas bakker.
Jeg blev ofte såret, før jeg tjente din familie,
og han reddede mig fra døden flere gange.
Før mig dertil.
Den, der dvæler i Guds hemmelige have
Skal finde ly i skyggen af Den Almægtige
Med sine fjer dækker Han dig
Og under Hans vinger finder du ly
Jeg siger til Herren
Mit tilflugtssted, min fæstning
Jeg siger til Herren Jeg siger til Herren
Mit tilflugtssted, min fæstning
Jeg siger til Herren Jeg siger til Herren
Mit tilflugtssted, min fæstning
GAT FILISTERNES TERRITORIE
Min konge, Dagonor, Ashdods søn er ankommet.
Dagonor.
Vær glad for, at du stadig har en trone at sidde på.
At spilde så mange mænds liv har konsekvenser.
Vi sørger alle over din fars død.
-Han var en god konge. -Var han?
Vi har vigtigere tab at sørge over.
Vi burde have besejret dem.
Din plan var mangelfuld, Akish.
Jeg havde kæmper.
Som du gemte dig bag.
Det kostede os alt.
Er du kommet for at slås?
Jeg er kommet…
-…for at sige noget. -Azor.
Så sig frem.
Du var på rette spor.
Du brugte bare det forkerte våben.
Se på klingen.
Ikke en ridse.
Nøglen til at besejre hebræerne
var aldrig din kæmpes størrelse eller styrke,
det var sværdet i hans hånd.
Bronzealderen er forbi. Nu er jern vejen til sejr.
Da du smedede sværdet til Goliat,
forstod du ikke, hvad du have lavet.
Forestil dig en filisterhær,
hvor hver mand svinger et våben som dette.
Ingen ville have en chance.
Det er min pointe.
Omsider er du vågen.
Lad os se på det grimme sår.
Værre end i går.
Røgelse.
Hvad hedder du?
Jeg hedder Hiram.
Det er Sara, mit barnebarn og assistent.
Hun fulgte altid efter mig, da hun var lille,
og stillede spørgsmål om kroppen.
"Hvorfor gør det ene sådan og det andet sådan?"
Irriterende.
Vi venter og ser. Vi renser såret og skifter bandagerne.
Bare rolig, hun er dygtig.
Må jeg se nærmere på det?
Jeg frygter, min bedstefar overså noget.
Som du vil.
Ja.
Hvor er Kezia?
Tilbage på slottet.
Hvad mener du?
Jeg tror, der stadig sidder lidt pilespids i dig.
Det vil gøre ondt.
Hvis den bliver i dig, spreder giften sig, og…
…du dør.
Hvor snart?
Snart.
Hvad bør vi gøre?
Dette er et værktøj, jeg har eksperimenteret med.
-Vil du stikke det i mig? -Det ser værre ud, end det er.
Kæberne griber pilen, og så trækker jeg den ud.
Har det virket før?
Tja…
Jeg har aldrig prøvet det på et menneske.
Jonathan, du har ingen grund til at stole på mig,
men jeg har udviklet dette værktøj i årevis,
efter min bror døde af sådan et sår.
Det er dit liv.
Jeg tror, jeg kan redde dig.
Gør det.
Okay.
Nej!
Alle mændene,
gode mænd,
døde før deres tid.
For ædle sager, i Guds tjeneste, og dog er de her ikke.
Og jeg…
Jeg er hjemsøgt…
…og skal fortælle deres familier, de er borte.
Af alle mine sår fra alle de slag, jeg har udkæmpet,
har intet sat så dybe spor.
Og denne gang…
…sørger vores familie.
Hans sidste ord var til dig, David.
Han var stolt af dig.
Det er jeg også.
Eliab.
Jeg må fortælle dig noget.
Hvad er det her?
Joab.
Hvad vil I os?
-Vi sørger. -Det gør mig ondt, Isaj,
men vi er kommet for at føre David tilbage til paladset.
Føre?
Jeg forstår det ikke.
Har du intet fortalt?
Om hvad?
Kong Saul har gjort din søn til kongelig anfører over tusind mand,
inklusive mig.
Også dig, Eliab.
-Eliab. -Nej.
Eliab.
Eliab, hør! Stop!
Eliab, din kommandør beordrer dig.
-Så lad ham stoppe mig. -Eliab!
Joab, det er i orden.
Eliab, vent! Hør på mig.
Eliab. Lad mig tale med dig.
Når du stiger, falder vi,
-ikke sandt, lillebror? -Jeg valgte det ikke.
Alligevel omfavner du det.
-Jeg gør, hvad der kræves. -Jeg har kæmpet i årevis
for at fri vores familie for byrden, du har pålagt os.
Det ved jeg.
Så lad mig gøre mit. Hvorfor kan du ikke acceptere det?
Hvorfor?
Vil du vide hvorfor?
Eliab.
Det er derfor.
Din leder.
Rejs dig.
Se på ham. Vores store anfører.
Jeg er bare…
Eliab!
Vil du være leder?
Så bekæmp mig.
Hvad vil du gøre uden din slynge, kæmpedræber?
Eliab, undskyld. Jeg ville bare…
David, bliv nede.
Joab, stop ham.
Kommandér med mig nu, lillebror.
Kommandér med mig nu.
Eliab!
Du er ingen kriger.
Du er blot en dreng, der var heldig.
Vi begravede vores bror.
Med dig i spidsen vil vi begrave tusinder.
Så nej, jeg følger dig ikke.
Eliab.
Så er det nok.
Lad ham være.
Gå!
Gå bare i gang. Gør det nødvendige.
Er du klar?
Træk vejret. Godt.
Godt.
Fortæl mig om Naomi.
Hvad?
Du blev ved at sige hendes navn.
-Jonathan. -Hvad?
Fortæl mig om hende.
Jeg elskede hende.
Jeg var kun 20.
Jeg sejrede i mit første slag ved Mikmas.
Men mens jeg var væk, hærgede sygdommen hele hendes familie.
Da jeg kom hjem, var hun allerede begravet.
Jeg har dårlig samvittighed over, at jeg ikke var der.
Jeg beklager.
Jeg prøver igen.
Jeg mærker noget.
Mit barn.
Jeg er bekymret for dig, Ahinoam.
Hvorfor? Det er ikke mig, der er bundet og alene.
Er du ikke?
Jeg kom ikke for at skændes.
Hvorfor kom du så?
Samuel.
Saul har bevist sit værd med en stor sejr.
Der er gjort bod.
Kan Gud ikke se det?
Han ser alt.
Helt ind i vores inderste.
Bare fordi der er stor sejr udadtil,
betyder det ikke, at der er en indeni.
Siger du, Saul er uforandret?
Jeg siger intet.
Det er ikke min opgave.
Da jeg var ung,
ramte en voldsom storm vores landsby.
Min kære søster…
Vi fandt hende ved flodbredden.
Hun var skyllet væk af vandmasserne, ingen livstegn.
Så…
…jeg bad.
Jeg…
Jeg bad.
Og så skete der et mirakel. Hun gispede og vendte tilbage fra de døde.
Hvis Gud…
…kan gøre det,
tage nogen…
…og så give personen tilbage,
så må Han kunne gøre dette om.
Det kan Han.
Men det har Han ikke gjort.
Ishboshet.
Jeg kommer tilbage.
Nej. Hvad?
Vil du spille Hunde og sjakaler?
Klart.
Hvorfor ikke?
Vil du have vin?
Nej, det slører sanserne.
Ish…
Hvad skete der?
Det skal jeg nok fortælle, Mirab.
Bare giv mig tid.
Sig mig blot dette…
Vender min oprørske bror nogensinde tilbage?
Oprør har mange former.
Den sjove bror så?
Her har været så kedeligt uden dig.
Jeg er her stadig, Mirab.
Værsgo.
Det er din tur.
Jeg hører, at far aflyste dit bryllup.
-Ja. -Jordan fra Juda.
Virkelig?
Han er ikke så slem.
Nej? Var Mirab forelsket?
Nej, det var jeg ikke.
Jeg kendte ham ikke.
Men jeg kunne lide ham.
Og det var rart for en stund
at forestille sig et liv med en ordentlig mand.
Måske at blive lykkelig.
Lykkelig…
Dig?
Ja, ikke? Jeg burde have vidst bedre.
Intet af det var tiltænkt mig,
men til Mychal.
Måske med god grund.
Hun er fantastisk.
Og jeg ødelægger altid det hele.
Det er jeg kendt for.
Hvorfor?
Hvorfor kritisere dig selv?
Måske får Jonathan og Mychal alt, de vil have,
fordi de tror, de fortjener det.
Mens du og jeg har været lænket
af troen på, at vi aldrig bliver værdige.
Vi er værdige, Mirab. Det har vi altid været.
Hvis du troede på det,
hvad ville du bede om?
Samuel.
Hvor jeg dog har ventet på dette øjeblik.
Hvem er du?
Hvem er jeg?
Jeg er Doeg,
en edomit,
men du er ikke fremmed for mig.
Jeg skal finde navnet på Den Salvede.
Selv hvis det koster dig livet, som det gjorde med din lærling.
Hvad hed han?
Din lærling?
Jeg husker kun hans skrig.
Han hed Silas.
Silas.
Sig mig, er det sandt, at du aldrig har klippet dit hår?
At det på sin vis…
…er helligt for din Gud?
Så lad os begynde der.
Der er et andet navn.
Et andet navn, du ofte drømmer om…
Timnah.
Hvad?
Timnah.
Din mors navn.
Du er ikke så fremmed for mig,
og heller ikke for Gud, som du tror.
Da din mor, Timnah,
blev dræbt af din far,
krøb du sammen.
Ikke sandt?
Under trappen?
Hvordan ved du det?
Og bagefter mærkede du noget andet, ikke?
En nysgerrighed, der stadig brænder.
Den brænder i dig.
Dermed begyndte din besættelse af døden.
Gud kunne have løftet dig op fra det mørke sted,
men du fornægtede Ham og vendte dig mod endnu dybere skygger,
så,
Doeg, søn af Timnah,
edomitten…
Lad mig hjælpe dig.
Hvor er jeg?
Hvad er det her for et sted?
Du er fanget i den død, du bragte til så mange andre.
Der vil du forblive.
Gud har givet os sejren
og velsignet os med en ny søn og forkæmper.
En almindelig hyrde,
som jeg selv var.
Ja.
En stor sejr.
Men tror du virkelig, David kan lede en hær?
Det er klogt at bruge David til at forene vores folk.
De elsker ham.
Han inspirerer dem.
-Han inspirerer mig. -Du inspirerer dem.
Dig.
Måske er det klogt at vente.
"Vente"?
Bryllupsmeddelelsen.
Giv David mere tid til at bevise sit værd.
Bevise sit værd?
Mere end at dræbe en kæmpe?
Du var parat til at gifte Mychal bort til en af Adriels sønner,
uden at de skulle bevise deres værd.
Adriel er en magtfuld leder og en nødvendig alliance.
David er…
…det uægte barn af en simpel…
Ahinoam, min beslutning står fast.
Hvorfor udfordre mig?
Vi behøver ikke mere vin.
Lad os være.
Hvis du ikke tror på David…
…tror du ikke på mig.
Selvfølgelig tror jeg på dig.
Kom.
Sæt dig hos mig.
Min konge. Der er noget, du bør se.
Hvad er det, Abner?
Kom.
Han reagerer ikke på nogen.
Han er fanget, som du var.
Hvor er Samuel?
Borte.
Hvilken tåbe befalede Doeg at true profeten?
Og hvorfor fik jeg ikke besked?
Jeg håbede ikke, at truslen ville blive nødvendig.
Det er bedst at have rene hænder.
Find Samuel straks.
David, bare rolig.
Hans hænder gør nok mere ondt end dit ansigt.
Eliab, er der noget, du vil sige til din bror?
Det er Jonathans sværd.
Ja. Han gav mig det.
Avva.
Pas på fårene for mig.
Og Saba.
Det lover jeg.
Hvornår er du tilbage?
Jeg er blevet optaget i kongens familie.
Så ikke foreløbig.
Jeg gifter mig med prinsesse Mychal.
Gennem vores ægteskab tror jeg, jeg vil nå tronen i fred.
Jeg håber, du har ret.
David, jeg har aldrig ment, at Israel burde have en konge.
Men hvis det virkelig er Guds vilje,
bør det være dig.
Lov mig
at passe på dig selv.
Herren er med mig.
Herren er med dig.
Parat, kommandør.
Her.
Tak. Jeg har ikke vænnet mig til det endnu.
Farvel, far.
"Kommandør David."
Det lyder godt.
David?
Er det din hest?
Jeg fornemmer, at din nye post
vil gøre mig populær blandt damerne.
-Vil du ride tilbage? -Hvis du byder.
Nej.
Vi vil hellere gå.
Afsted.
Rid bort.
-Vil du gå? -Ja, jeg vil gå.
Mirab.
En uventet overraskelse.
-Jeg kunne ikke sove. -Du er sandelig min datter.
Kom, sæt dig.
Vil du have vin?
Nej. Det slører sanserne.
Er det ikke pointen?
Hvad går dig på?
Mareridt fra slaget?
Nej, jeg…
Da du rev et liv fra mig…
Et ægteskab…
Det gjorde virkelig ondt.
Jeg troede, du så min glæde.
Min kære.
Du ved…
Jeg var ikke mig selv.
Det ved jeg.
Derfor har jeg noget at bede dig om.
Der er en måde, hvorpå jeg kunne tjene riget
og dette hus.
Dit hus, min konge.
Hvis jeg trodser Israels konge…
…trodser jeg Israels Gud.
Jeg frygter, at sværdet er forbandet.
Det skal ikke være nær kongen.
Tag det til Nob.
Skjul det blandt de andre helligdomme.
Ja, kommandør.
Ingen må vide det.
Rid bort.
NOB PRÆSTERNES BY
Hej, fader.
Hej, min søn.
Hvad er det her?
Det er noget, som ikke bør ses.
Godmorgen.
Du ser meget bedre ud.
Hvordan har du det?
Hvad laver du her?
Kezia var bekymret.
Bare rolig. Jeg holder det hemmeligt.
Ishboshet sad hos dig hele natten
og ventede på, din feber stoppede.
Måske ventede han bare på, at jeg døde.
Se? Han stoler aldrig på mig.
Charmede min bror dig hele natten?
-Det er han god til. -Han talte kun om dig.
Hvor meget du har gjort.
Jeg må tilbage til paladset.
Langsomt.
-Jeg har det fint, tak. -Bliv her.
Du reddede mit liv.
Og…
…tak for selskabet.
Du er…
Du er tydeligvis ikke helt rask endnu.
Måske, Sara, burde du tage med os tilbage til slottet
som prinsens personlige healer?
Jeg ved ikke, om…
Jeg ville sætte pris på din
omsorg og ekspertise.
Beklager, men det her er mit hjem. Der er brug for mig her.
Selvfølgelig.
Jeg finder forsyninger.
Jeg måtte prøve.
Godt, at du kigger på en kvinde igen.
David! Tusind tak!
Tilbage.
Er du okay?
Far har samlet alle i tronsalen.
Der er en vigtig meddelelse.
Kom.
Min konge.
Tak, fordi jeg måtte vende hjem og sørge over min bror.
David, godt at have dig tilbage.
Er du nu klar til at forpligte dig til huset?
At være kommandør?
At vie dit liv til at tjene din konge?
I mit hjerte ved jeg, at det er her, jeg har hjemme.
Jeg accepterer dit løfte. Og som en gave…
…tilbyder jeg dig min smukke datter som hustru.
Mirab.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen atter som hustru.